Справа № 459/2422/21                                                        Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.  
Провадження № 33/811/1706/21                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В. 
з участі особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
        представника - адвоката Зошія Ю.Й.

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст 130 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зошія Ю.Й. на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2021 року,

                                       встановив:        

       Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2021, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
        ОСОБА_1 визнаний виним у тому, що він 25 липня 2021 року о 01:50 год., по вул. Б. Хмельницького, 67 в м. Червонограді Львівської області, керував мотоциклом «Вайпер» без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.
       На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Зошій Ю.Й. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2021 року скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що його вина не доведена, так як судом 1-ї інстанції не всебічно вивчено справу, а доказам надана помилкова оцінка. Вважає, що працівниками поліції порушено законодавство щодо порядку проведення встановлення його на стан алкогольного сп`яніння, а медичними працівниками проведено аналізи на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 із порушенням порядку встановлення такого сп`яніння. Зазначає, що працівники поліції не використовували спеціальні технічні засоби для відеозйомки, на яких зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та роз`яснення такому правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (в т.ч. за допомогою алкотестера Драгер). Стверджує, що суд 1-ї інстанції не взяв до уваги те, що в акті на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження на місці зупинки огляду працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння, однак свідків не має. Покликається на те, що суд 1-ї інстанції порушив норми матеріального права, замінивши законодавчу норму про відеозапис спеціальними засобами працівниками поліції, на телефонну (без дати, часу) запис сторонньої особи. Апелянт звертає увагу суду на той факт, що працівниками медзакладу, про що свідчить відеозапис, не відбиралися в ОСОБА_1 біологічні зразки у 2 ємності та не бралися на дослідження слина, сеча та змиви з поверхні губ.-шкірного покриву обличчя і рук.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його представника – адвоката Зошія Ю.Й. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
        Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях  ОСОБА_1   складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125256 від 25.07.2021 р.; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням для огляду на стан сп`яніння від 25.07.2021 року; висновком щодо результатів медичного огляду № 99 від 25.07.2021 р.; рапортом працівника поліції від 25.07.2021 р.; поясненнями ОСОБА_2 від 25.07.2021 р.; відеоматеріалами та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, були залучені свідки, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.      
Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
Твердження адвоката Зошія Ю.Й. про порушення самої процедури освідування у лікаря за допомогою приладу Драгер без проведення лікарем лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення лікарем процедури огляду   ОСОБА_1 на стан сп`яніння та недійсність результатів такого огляду.
       Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
       Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.
       Згідно п. 4 Розділу ІІІ Інструкції, передбачено, що метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
       Як вбачається з матеріалів справи і як зазначив у своїх поясненнях ОСОБА_1 , останній наполягав на проходженні освідування в закладі охорони здоров`я, що свідчить про його незгоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Крім того, Інструкцією 1452/735 визначено вичерпний перелік підстав за умови яких обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю у закладах охорони здоров`я.
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
       З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.    
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 адвоката Зошія Ю.Й. – залишити без задоволення.
       Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА