Справа № 352/1344/21 
Провадження № 33/4808/95/22 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Цебрія І.О. на постанову судді Городенківського районного суду від 23.11.2021 року щодо ОСОБА_1 ,
                в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 
ІНФОРМАЦІЯ_1 
визнаний виним за ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 4.07.2021 о 01:45 год. в м. Тисмениця по вул. Галицька керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» А5038ІВ з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Цебрій І.О. оспорює законність й обґрунтованість постанови судді, оскільки суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення. Вказує, що ні він, ні його підзахисний ОСОБА_2 не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що порушило право ОСОБА_1 на справедливий суд. Стверджує, що вина ОСОБА_1 нічим не підтверджується, оскільки він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а докази, які містяться в матеріалах справи не доводять його вину. Пояснення свідків написані і підписані інспектором одним почерком, відеозапис не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, до того ж відеозапис є сильно обрізаним. Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є порушеною. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 до початку розгляду справи заявив клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді. З метою допуску до правосуддя вказане клопотання слід задовольнити. З`ясовано, що ОСОБА_1 і його захисник не були на судовому засіданні. В умовах ковідного карантину ОСОБА_1 доглядав за хворою мамою. Він не обізнаний в юридичних нормах, тому міг добросовісно помилятись в проявах байдужості до долі свої судової справи. Тому запізно звернувся до адвоката. Він є учасником бойових дій на сході України. Копію постанови суду ним було отримано з запізненням, що завадило вчасно подати апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника за їх клопотання через їх захворювання на ковід-19. Їх участь не обов`язкова, матеріалів справи достатньо для прийняття законного й обґрунтованого рішення апеляційної інстанції.
Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно статей 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою. Оскаржена постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню. 
Судом не враховано практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.
В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку. При незгоді правопорушника з протоколом і запереченні вини, суд повинен ретельно перевіряти й досліджувати всі доводи й докази у справі, давати їм вмотивовану оцінку.
Постанова суду не може залишатись в силі через ряд істотних порушень, які завадили суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення. Зокрема, суд не перевірив законність й обґрунтованість зупинки працівниками поліції водія ОСОБА_1 , чи діяли вони в межах законів України «Про поліцію», «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху. Як слідує із відеозапису події така зупинка водія була необґрунтована, невиправдана, тому незаконна. Судом ця обставина не з`ясовувалась. Умисне пересікання ним суцільної лінії не підтверджено. Тому всі наступні дані здобуті працівниками поліції викликають сумніви, їх слід вважати за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева» неправомірними, що є підставою для скасування постанови суду.
Суд першої інстанції залишив без уваги те, чи було вручено правопорушнику копію протоколу. Він це заперечує, у справі немає даних про його відмову від її отримання, вона не була йому направлена поштою. Таке порушення є істотним процесуальним порушення його права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не було належно роз`яснено і реально не забезпечено право на допомогу адвоката, що також є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника.
Розгляд цієї справи судом без допиту свідків в суді, про що є письмове клопотання, і посилання суду на їх письмові пояснення є порушеннями права ОСОБА_1 на захист, оскільки суд не дотримався правового принципу безпосередності дослідження доказів через допит свідків в суді. Таке порушення також є підставою для скасування постанови суду.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік можливих доказів вини правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
З огляду на викладене,   ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Розгляд справи судом першої інстанції без ОСОБА_1 та його захисника апеляційний суд не визнає порушенням права на захист. Суд поступив правильно, вживав всі заходи для їх неодноразового виклику, однак через їх байдужість до справи вимушений був ухвалювати рішення без них.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, 
п о с т а н о в и в :
       Поновити захиснику Цебрію І.О. строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Апеляційну скаргу захисника Цебрія І.О. задовольнити, постанову Городенківського районного суду від 23.11.2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя :                                                                Б.М. Гриновецький