ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 2-а-462/10 (6-а/337/12/2021)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                     Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року (головуючий суддя – Салтан Л.Г.)  в адміністративній справі

за заявою                                                    ОСОБА_1 

про                                                             заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання 

за позовом                                                    ОСОБА_2 

до                                                             Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя

про                                                             визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання провести такий перерахунок та стягнення боргу у зв`язку з цим неперерахуванням, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі 2а-462/2010 (а.с. 72-76).
В обґрунтування вказаної заяви зазначено про те, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя №2а-462/2010 від 21.04.2010 р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2012 р., було частково задоволено позов її чоловіка ОСОБА_2 , а саме: визнано неправомірними дії УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмову в перерахунку пенсії, зобов`язано УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ї згідно з ч.4 ст.54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі шести мінімальних пенсій за віком (державна пенсія) та 50 відсотків мінімальної пенсії за віком (додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю) починаючи з 01.06.2009 р. по 21.04.2010 року та виплати йому недораховані розміри пенсії та додаткової пенсії. 13.08.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа у справі № 2а-464/10, який отримав 29.08.2013 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_1 , як дружина померлого, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . При звернені заявниці до відділу примусового виконання рішень з`ясувалося, що станом на 25.08.2021 р. виконавчий лист Хортицького районного суду по справі №2а-462/2010 в проваджені не перебуває. Після ознайомлення з матеріалами справи №2а-462/2010 з`ясувалося, що виконавчі документи до справи не поверталися. З огляду на вказане ОСОБА_1 просила суд:
- замінити у виконавчому провадженні з виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2010 р. в справі №2а-462/10 первісного стягувача ОСОБА_2 , його правонаступником ОСОБА_1 ;
- замінити у виконавчому провадженні з виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2010 р. в справі №2а-462/10 первісного боржника Управління Пенсійного фонду України у Хортицькому районі м. Запоріжжя, його правонаступником - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області;
- поновити строк для пред`явлення виконавчого листа по справі №2а-462/10 на виконання постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2010 р. в справі №2а-462/2010, визнав причину пропуску поважною;
- видати дублікат виконавчого листа по справі №2а-462/10.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року по справі №2-а-462-10(6-а/337/12/2021) заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задоволено повністю (а.с. 103-105).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оскаржило її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що недоотримана сума заборгованості, нарахована на виконання постанови суду у справі 2а-462/10 входить до складу спадщини та має бути виплачена спадкоємцям в порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того, для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником необхідно встановити наявність відкритого виконавчого провадження, проте суд першої інстанції, застосувавши приписи статті 379 КАС України, не вказав, в якому виконавчому провадженні він здійснює заміну стягувача.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до частин першої, другої  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»  сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Положення частини п`ятої  статті 15 цього Закону  передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Із наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За  законом  на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, серед іншого, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Процесуальний закон та спеціальний  закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження.
Статтею 1218 ЦК України  передбачено, що до складу спадщини входить сукупність прав та обов`язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов`язки спадкодавця.
Відповідно до  ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій  статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Згідно  ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим, навіть якщо вона не зазначена у свідоцтві про право спадщини за законом.
За приписами ч. 1  ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Тобто, сторону виконавчого провадження  стягувача або боржника, може бути замінено в порядку, визначеному  ст. 379 КАС України, виключно її правонаступником у правовідносинах, що становлять предмет відповідного виконавчого провадження.
Відповідно до  статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З матеріалів справи встановлено, що станом на день подачі заяви про заміну стягувача та боржника та постановлення судом першої інстанції оскарженої ухвали відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-462/2010 - відсутнє. Більш того, закінчився і строк для пред`явлення цього листа до виконання. 
Суд першої інстанції, застосувавши приписи статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не вказав, в якому виконавчому провадженні він здійснює заміну стягувача та боржника, не з`ясував питання наявності відкритого виконавчого провадження.
Більш того, відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009,6-а/341/13/15 (адміністративне провадження №К/9901/66372/18): «захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено». 
З огляду на вказаний висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку не було правових підстав для задоволення заяви про заміну сторін виконавчого провадження у цій справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання, ухвала суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 11 листопада 2021 року прийнята з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задовольнити.
Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2021 року по справі №2-а-462-10(6-а/337/12/2021) – скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов