Ухвала
 
23 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/6203/21
провадження № 61-20656ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Печерського районного суду м. Києва              від 29 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,
 
ВСТАНОВИВ:
 
17 грудня 2021 року Київська обласна прокуратура звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року у вказаній справі. 
 
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389                     ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у                      подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім                      випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) 
як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17,                                від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17, Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі                                   № 340/451/18, від 11 березня 2020 року у справі № 629/795/19, від 07 жовтня                   2020 року у справі № 646/1806/18.
 
Водночас, посилання заявника в касаційній скарзі на неврахування судами попередніх інстанцій висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 704/696/16 не може бути підставою для відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки зі змісту вказаного судового рішення касаційної інстанції можна дійти висновку, що у цій справі та у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, правовідносини не є подібними, що унеможливлює вирішення питання про незастосування судами висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Верховний Суд наголошує, що при визначенні справ із подібними правовідносинами враховується предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судами фактичні обставини справи, однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
 
У справі № 704/696/16 Верховний Суд, переглядаючи судові рішення попередніх інстанцій, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури, виходив з того, що право на відшкодування такої шкоди у позивача відсутнє, оскільки на початку досудового слідства та під час судового розгляду він давав покази на підтвердження своєї вини, тобто шляхом самообмови, яка була добровільною й завідомо неправдивою, перешкоджав з`ясуванню істини у справі.
 
У справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, суди, задовольняючи частково позов заявника, виходили з того, що останній тривалий час перебував під слідством та судом, і його вироком визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення та виправдано у зв`язку з встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення. 
 
Отже, наведене дає підстави для висновку, що у цій справі відсутня подібність змісту та матеріально-правового регулювання спірних правовідносин зі справою, яка наведена заявником як приклад неоднакового застосування норм матеріального права. 
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.
 
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Київської обласної прокуратури про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду.
 
Витребувати із Печерського районного суду м. Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 757/6203/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має 
 
відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний