ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року	Львів	Справа № 303/10068/21 пров. № А/857/23429/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Довгої О.І., Запотічного І.І.
при секретарі судового засідання:                Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  адвоката Волошин Любов Ярославівни в інтересах громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 року (рішення ухвалене у м. Мукачево судом у складі головуючого судді Куцкір Ю.Ю., повне судове рішення складено 17.12.2021) у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 , (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

                                                 ВСТАНОВИЛА:

17 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач 16.12.2021 року на напрямку 199 прикордонного знаку у межах контрольованого прикордонного району на території Берегівського району Закарпатської області, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27 прикордонного загону, було затримано при спробі незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Угорщину, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. В подальшому його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач до України потрапив у порядку, встановленому чинним законодавством, через пункт пропуску «Бориспіль», 25.12.2020 року на підставі довгострокової візи Y04878304. В подальшому, відповідач був документований на тимчасове проживання в Україні посвідкою № НОМЕР_2 , яка видана 25.03.2021 року ГУ ДМС у Львівській області, яка дійсна до 10.03.2022 року. 16.12.2021 року ГУ ДМС України у Львівській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Індія ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач підстав для законного перебування на території України, передбачених ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має. Однак, незважаючи на наявність законних підстав для перебування на території України, маючи намір потрапити до країн Європейського Союзу відповідач 16.12.2021 року здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, яку не вдалось довести до завершення з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Просив позов задоволити.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 року адміністративний позов задоволено. Затримано громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 (шести) місяців, а саме до 16.06.2022 року.
Рішення суду першої інстанції оскаржив адвокат Волошин Любов Ярославівна в інтересах громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 16.12.2021 року на напрямку 199 прикордонного знаку у межах контрольованого прикордонного району на території Берегівського району Закарпатської області, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27 прикордонного загону, було затримано при спробі незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Угорщину, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб. 
Згідно матеріалів справи, своїми діями він вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. 
Згодом його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення та встановлено, що відповідач до України потрапив у порядку, встановленому чинним законодавством, через пункт пропуску «Бориспіль», 25.12.2020 року на підставі довгострокової візи Y04878304. В подальшому, відповідач був документований на тимчасове проживання в Україні посвідкою № НОМЕР_2 , яка видана 25.03.2021 року ГУ ДМС у Львівській області, яка дійсна до 10.03.2022 року. 16.12.2021 року ГУ ДМС України у Львівській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Індія ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач підстав для законного перебування на території України, передбачених ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не має. 
Однак, незважаючи на наявність законних підстав для перебування на території України, маючи намір потрапити до країн Європейського Союзу відповідач 16.12.2021 року здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, яку не вдалось довести до завершення з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно частини 4 статті 30 Закону України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань, відсутність у відповідача документа, що дає право виїзду з України та документів, що посвідчують особу та дають право виїзду з України, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження не має.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу адвоката Волошин Любов Ярославівни в інтересах громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 року у справі №303/10068/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 09.02.2022