УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4604/21 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б. 
Категорія 82 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

       головуючого – судді Трояновської Г.С.
суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.
з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 285/4604/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут», треті особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Антимонопольний комітет України, про захист прав споживачів
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року, ухваленого під головуванням судді Мозгового В.Б. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідачів у безпідставному заниженні показників обсягів щомісячного споживання ним газу у період травень-липень 2021 року та не зазначенні щомісячних обсягів спожитого ним газу у квитанціях на оплату, неправомірними та такими, що порушують його права як споживача; зобов`язати ТзОВ «Житомиргаз збут» у розрахункових документах зазначити об`єм реально спожитого за місяць природного газу, поданого ним згідно показників лічильника.
В обґрунтування позову зазначено, що між ним та відповідачами фактично існують договірні відносини, на виконання яких він має особовий рахунок № НОМЕР_1 . Згідно умов Договору, він щомісяця з 1 по 3 число наступного за звітнім місяцем, у визначеному Договором порядку, надає інформацію про об`єм спожитого газу. Але відповідач ТзОВ «Житомиргаз збут» свідомо занижує об`єми використаного ним газу за місяць, вказуючи в квитанціях лише ціну та суму до сплати. Вважає, що відповідачі такими діями намагаються отримати неправомірну вигоду за рахунок різниці в тарифі в разі підвищення тарифів.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не дослідив докази, на які він посилався як на підставу свої вимог у зв`язку із чим прийняв необґрунтоване рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Житомиргаз збут» існують договірні відносини, які регулюються Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 та постановою НКРЕКП від 28.05.2015 р. №1646, якою визначено постачальника газу ТОВ «Житомиргаз збут».
Нарахування та списання коштів за постачання газу позивачу відбуваються по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду достовірних доказів про порушення його прав з боку відповідачів.
Колегія суддів погоджується із висновком суду з огляду на таке.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права не має вказівки про перерозподіл обов`язків доказування.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, на підтвердження його обґрунтувань, окрім роздрукованої заяви та копій повідомлень про оплату, інших доказів на підтвердження заявлених вимог не надав, які суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги.
Отже, ОСОБА_1 скористався своїм правом щодо подання доказів на власний розсуд та не надав до суду першої інстанції належних доказів на підтвердження неправомірних дій з боку відповідачів у заниженні показників обсягів щомісячного споживання ним газу у період травень-липень 2021 року.
На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає цілком правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін. 
Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Повний текст постанови складено 24.12.2021.

Головуючий          Судді