ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року	Львів	Справа № 500/2132/19 пров. № А/857/19579/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Улицького В.З., Шавеля Р.М., 
за участю секретаря                    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (постановлену головуючим – суддею Мартиць О.І. у м. Тернопіль, повне судове рішення складено 04 жовтня 2021 року) у справі № 500/2132/19 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

                                                          ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу .
В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 500/2132/19 позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Рішення суду набрало законної сили 11.03.2020. Виконавчий лист виданий 19.03.2020 та направлений до виконання в Теребовлянський районний відділ ДВС. У виконавчому листі встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 12.06.2020.
Під час примусового виконання з боржника стягнуто податкового боргу по військовому збору в сумі 7275, 54 грн згідно платіжних доручень: № 5134 від 26.10.2020 - 1406, 98 грн, № 5917 від 27.11.2020 - 1467, 14 грн, № 6466 від 23.12.2020 - 1467, 14 грн, № 412 від 01.02.2021 - 1467, 14 грн, № 1039 від 01.03.2021 - 1467, 14 грн.
Також стягнуто виконавчого збору на суму 727,58 грн.
Тобто під час того, як виконавчий лист перебував на виконанні в ДВС та під час його виконання стягнуто 7275, 54 грн податкового боргу та 727 ,58 грн виконавчого збору.
З урахуванням примусового стягнення податковий борг по виконавчому листу №500/2132/19 від 19.03.2020 по ОСОБА_1 станом на 08.07.2021 залишився не погашеним на суму 352595,12 грн.
Відповідно до повідомлення Теребовлянського районного відділу ДВС про повернення виконавчого листа стягувачу від 13.04.2021 №6017 виконавчий лист № 500/2132/19 від 19.03.2020 повертається стягувача у зв`язку із порушенням термінів його пред`явлення, а тому просять поновити строк на пред`явлення виконавчого листа по справі № 500/2132/19 з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили та забезпечення надходжень до бюджету.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 500/2132/19 за позовною заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишено без задоволення.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що зазначення обставини про дію карантинних заходів не є достатньою мотивацією щодо об`єктивної неможливості пред`явлення виконавчого листа в межах строку, визначеного у ньому, оскільки позивач (стягувач) міг звернутись до органів державної виконавчої служби шляхом надсилання документів в електронному вигляді, а також, відправивши виконавчий лист у відділенні поштового зв`язку. Таким чином, суд першої інстанції не знайшов підстав для визнання вказаних представником позивача (заявника) причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист. Також вказує, що наявні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання враховуючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, яким було внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
14.12.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника апелянта про перенесення розгляду справи, оскільки він здійснюватиме представництво інтересів відповідача в інших судових справах 
За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів ухвалила його відхилити, оскільки відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частинами 1, 2 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Посилання апелянта на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, яким було внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України в обгрунтування своїх доводів щодо наявності причин поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих назабезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ було внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та розділ VI «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту:
«3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».
При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-ІХ(далі - Закон № 731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, внесені зміни до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України та викладено його зміст в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
У зв`язку із встановленням з 12.03.2020 на території України карантину, законодавець передбачив можливість продовженням процесуальних строків лише до 06.08.2020. З вказаної дати (з 06.08.2020) поновлення пропущеного строку звернення до суду є правом, а не обов`язком суду, якщо суд визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Отже, наведеними приписами КАС України передбачено поновлення строків звернення до суду.
Проте, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання наведеними приписами КАС України не передбачено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про не доведення позивачем поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у строки визначені законом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року  у справі № 500/2132/19 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року