УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 200/10693/20-а
адміністративне провадження № К/990/2812/22  
Суддя Верховного Суду    у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі №200/10693/20-а за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Торецька виправна колонія (№2)" Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із    позовом до Державної установи "Торецька виправна колонія (№2)" Міністерства юстиції України  про скасування та визнання незаконним наказу №111/ос/ст від 12.10.2020 року начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» полковника вн. сл. Давидича В.М. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність відносно першого заступника начальника ДУ «Торецька ВП (№2)» підполковника ОСОБА_1 . 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, представником позивача подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
20 січня 2022 року касаційна скарга ОСОБА_1 повторно надійшла на адресу Верховного Суду.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим    статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України        (далі -        КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені    КАС України    підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої    статті 328 КАС України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої    статті 330 КАС України    у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328 цього Кодексу    підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій    статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень    КАС України    дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій    статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої    статті 328 КАС України    як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржник у касаційній скарзі посилається на пункт 4 частини четвертої  статті 328 КАС України, а саме неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Однак, у випадку посилання на  статтю 353 КАС України, вона має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої  статті 328 КАС України  як на підставу для касаційного оскарження судового рішення та за умови обґрунтованості такої підстави.
Посилання на постанови Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі №760/7225/16-ц, від 18.03.2020 року у справі №484/2962/17, від 27.06.2018 року у справі №664/2820/15-ц не є належним обгрунтуванням підстав касаційного оскарження без посилання на конкретний пункт частини 4 статті 328 КА України.
В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені    статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до    КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.        
Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей    328,    330,    332,    359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі №200/10693/20-а за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Торецька виправна колонія (№2)" Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу -  повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.                
        
Суддя                                                                                                                                                                                В. Е. Мацедонська