УХВАЛА

11 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 200/2864/21-а
адміністративне провадження № К/9901/47059/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача:                     Бевзенка В.М.,
суддів:                               Стародуба О.П., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі № 200/2864/21-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі - відповідач) з позовом у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2019-2020 у меншому розмірі ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998;
- зобов`язати відповідача перерахувати та стягнути на користь позивача недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998: за 2020 рік у розмірі 6 800 гривень; за 2019 рік у розмірі 6 190 гривень; за 2018 рік у розмірі 7 260 гривень;
- зобов`язати відповідача перераховувати у подальшому у спосіб визначений Законом України протягом періоду проходження служби у військових частинах, що розташовані на території, де поширюється юрисдикція Маріупольської міської ради на користь позивача суму разової грошової допомоги до 5 травня в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.05.2021 позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- стягнуто з відповідача на користь позивача разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», враховуючи висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України № 3-р/2020 від 27.02.2020 , у загальному розмірі 6 800 гривень;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2021 у задоволенні заяви позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 200/2864/21-а відмовлено.
Не погоджуючись із указаними ухвалою та постановою, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.
Підставою касаційного оскарження, скаржник зазначає про порушення судом апеляційного суду норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов наступного висновку.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частинами другою та третьою статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої та апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Зокрема у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Крім того, згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Тлумачення наведених норм у своєму взаємозв`язку дають підстави дійти висновку про те, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України, у разі їхнього оскарження з постановою суду апеляційної інстанції, ухваленого за результатами апеляційного перегляду відповідної ухвали.
Отже, оскарження такого виду судового рішення, як ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, після її перегляду судом апеляційної інстанції за приписами статті 328 КАС України не передбачено.
Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків, щодо можливості оскарження ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2021 у цій справі.
Враховуючи, що нормами КАС України не передбачено оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
За правилами пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 13, 328, 333 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі № 200/2864/21-а.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                              О.П. Стародуб
                                                                                                              В.М. Шарапа