Ухвала
12 січня 2022 року
м. Київ
справа № 701/1390/19
провадження № 61-19710вно20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву  ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду                   від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, скасування свідоцтва та рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, скасування свідоцтва та рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 11 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. 
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11 червня 2020 року змінено та викладено його мотивувальну частину у новій редакції.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 , задоволено частково.
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 11 червня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, скасування свідоцтва та рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволено частково.
Скасовано свідоцтво про право власності від 02 березня 2015 року                 серії НОМЕР_1 , індексний номер 34336077, видане реєстраційною службою Маньківського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення № 19706231 від 02 березня 2015 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на квартиру   АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 329/400 частин квартири АДРЕСА_1 . 
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 71/400 частину квартири АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
06 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява  ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 03 березня 2021 року.
Відповідно до частини тринадцятої статті 33 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20 грудня 2021 року справу № 701/1390/19 (провадження                    № 61-19710вно20) розподілено судді-доповідачеві - Синельникову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю.,              Хопта С. Ф., Шипович В. В.
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року справу № 701/1390/19 призначено до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Шиповича В. В., а отже і неможливістю перегляду справи судом у вказаному вище складі, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2022 року справу № 701/1390/19(провадження                    № 61-19710вно20) розподілено судді-доповідачеві - Синельникову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Осіян О. М.,               Сакара Н. Ю., Хопта С. Ф.
У своїй заяві як на нововиявлену обставину заявниця посилається на не залучення до участі у справі спадкоємця ОСОБА_6 (брата позивачки по матері), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла вона, як спадкоємиця першої черги. У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 , який був учасником справи, через свою смерть захистити свої права не може, вона як спадкоємиця, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , вимушена звернутися до суду із цією заявою з метою захисту спадкових прав. Зазначенні обставини, а саме не залучення до справи іншого спадкоємця спадкового майна - ОСОБА_6 , позбавлення його спадщини, на думку заявниці, є нововиявленими обставинами.
ОСОБА_1 стверджує, що вказані обставини виявлені нею під час ознайомлення з постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року, отриманою її представником 05 листопада 2021 року.
У поданих запереченнях на заяву ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на те, що обставини, які заявниця вважає нововиявленими, не є такими, оскільки були відомі не лише учасникам справи на момент її розгляду, але й встановлені судом при ухваленні постанови, що переглядається. При цьому ОСОБА_6 за свого життя не заявляв про його інтереси або права у цій справі.
Передбачений главою 3 розділу V Цивільного процесуального кодексу України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.
Подана заява про перегляд зазначеної постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.
Ухвалюючи постанову від 03 березня 2020 року, Верховний Суд виходив із встановлених судами обставин, зокрема того, що мати позивачки ОСОБА_5 перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 02 травня 1982 року по 27 листопада 1989 року.
Частково задовольняючи вимоги позивачки, Верховний Суд виходив із того, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ( ОСОБА_5 ) у відповідності статті 549 ЦК Української РСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Виходячи із розміру пайового внеску, сплаченого ОСОБА_5 , частка позивачки у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй у порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_5 , визначена у розмірі 82, 25 % (329/400 частин) спірної квартири, відповідно частка            ОСОБА_2 у спірній квартири визначена у розмірі 17,75 % (71/400 частину).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 листопада 1987 року ОСОБА_2 було видано ордер № 034860 на зазначену вище квартиру, членами сім`ї наймача у ордері вказано: дружину ОСОБА_8 та сина         ОСОБА_6 . Тобто, при вирішенні спору відомості про наявність у ОСОБА_2 сина - ОСОБА_6 були відомі суду.
В той же час ані сторони у справі, ані сам ОСОБА_6 (за свого життя) не заявляли про те, що рішення у справі може вплинути на права чи інтереси останнього. 
Слід зазначити, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставиться під сумнів. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 423 ЦПКУкраїни).
Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. 
Отже, нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені судом, який ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд зазначеного рішення, та стали відомими тільки після його ухвалення.
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 03 березня 2021 року, заявниця посилалася на те, що незалучення до участі у справі спадкоємця ОСОБА_6 і як наслідок порушення його майнових прав є нововиявленими обставинами.
У той же час ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , під час судового розгляду не заявляв про те, що рішення у справі може стосуватись прав та інтересів ОСОБА_6 . 
Також ОСОБА_2 не повідомляв суд про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та про обсяг цієї спадщини. Тобто ОСОБА_2 , який очевидно знав про смерть свого сина, не вважав, що вказані обставини входять до предмета доказування у справі.
Слід зазначити, що відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а постанова Верховного Суду прийнята 03 березня 2021 року. Про наявність підстав для перегляду постанови суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 за свого життя не заявляв. У той же час наявність у ОСОБА_2 сина  ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та участі у справі не приймав, не є нововиявленою обставиною, оскільки ця обставина була відома сторонам спору на момент його вирішення.
З урахуванням наведеного, обставини, на які послалася заявниця у заяві про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами, зокрема про прийняття судом рішення, яке стосується прав та інтересів ОСОБА_6 (та його спадкоємців) і якого не було залучено до розгляду справи, необхідність встановлення обставин, пов`язаних із прийняттям спадщини ОСОБА_6 та після смерті останнього ОСОБА_2 , не є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами та скасування постанови Верховного Суду у від 03 березня 2021 року. 
Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі. 
У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.
З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.
Керуючись статтями 259, 260, 425, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року - відмовити.
Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді	О. В. Білоконь    О. М. Осіян  	
 	Н. Ю. Сакара	
 	 	
 	С. Ф. Хопта