П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  676/3074/21 
Головуючий у 1-й інстанції:  Швець О.Д. 
          Суддя-доповідач:  Курко О. П. 

16 березня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року (м. Кам`янець-Подільський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Березовського Андрія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до поліцейського роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Березовського Андрія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п.  2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Хмельницькій області Березовського А.В. серія ЕАН № 4204026 від 14.05.2021 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 14.05.2021 р. на 288 км. автодороги Н-03 "Житомир-Чернівці", керував автомобілем DAF номерний знак НОМЕР_1 , у якого були встановлені шини з різними типами малюнків протектора з різною маркою моделі, чим порушив п.31.4.5 г Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП.
Не погоджуючись  з даною постановою, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, до кола яких входить і керування транспортним засобом за відсутності відповідних дозвільних документів.
Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.    
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють  ПДР  України, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).           
Як вбачається матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п.31.4.5г ПДР України.
Пунктом 31.4.5 ПДР України "Колеса і шини", забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозастійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами рисунків протектора для вантажних автомобілів.
Тобто, наведеною нормою для вантажних автомобілів встановлена заборона експлуатації, зокрема, у разі коли на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різними типами малюнків протектора. 
Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що крім відеозапису, інших доказів, що підтверджують вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення поліцейським не надано, усне твердження працівника поліції про виявлення правопорушення не може бути належним доказом вини останнього.
Водночас, колегія суддів вважає такі доводи помилковими, з огляду на наступне. 
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно п. 3 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015  № 1395) (далі - Інструкція №1395), контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.  
У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.  (п. 4 розділу VIII Інструкції №1395) 
Разом з тим, в даному випадку поліцейським не використовувались спеціальні пристрої контролю, а встановлення на одній осі шин різних моделей з різними малюнками протектора було виявлено візуально та зафіксовано на відеозаписі нагрудної відеокамери, а тому в даному випадку Акт відповідності не складається.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що долучені відеозаписи відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування.
Так, відеозаписами підтверджується наявність на задній осі транспортного засобу  DAF д.н.з. НОМЕР_1  різних шин, що мають відмінності як за моделлю шин так і за типами малюнку протектора шини.
Пояснення позивача про пошкодження колеса у автомобілі, яким він керував та здійснення його заміни запасним колесом, яке йому підвезли, суд вважає надуманим, оскільки у ході розгляду справи на місці зупинки автомобіля водій відмовився поліцейському показати пошкоджене колесо, яке він замінив та збирався відремонтувати на шиномонтажі.
Більше того, згідно відеозаписів транспортний засіб позивача обладнаний запасним колесом, яке знаходилось у спеціально відведеному місці транспортного засобу в справному стані та не використовувалось водієм на момент його зупинки поліцейським.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.  

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити  повністю.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .      
Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.