УХВАЛА
17 січня 2022 року
м. Київ
справа №641/9098/14-к
провадження № 51-4880ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:
головуючого      ОСОБА_1 ,
суддів                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 вшосте звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку на касаційне оскарження і у своєму клопотанні повторно просить поновити йому пропущений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжку хворобу або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 повторно посилається на власну юридичну необізнаність та неналежну правову допомогу з боку захисника ОСОБА_5 , яка, отримавши в суді копії оскаржуваних судових рішень для написання касаційної скарги, так                      і не подала її до Верховного Суду, про що він дізнався вже в жовтні 2020 року перебуваючи у Харківському слідчому ізоляторі після затримання його                                 18 вересня 2020 року в порядку звернення вироку до виконання.
Наведені в клопотанні засудженого обставини не перебувають за межами волевиявлення особи, а тому їх не можна визнати поважними, такими, що об`єктивно перешкоджали засудженому в реалізації його права на касаційне оскарження судових рішень у порядку та строки визначені законом.
З цих самих підстав колегією суддів Верховного Суду ухвалами від 12 жовтня,                     6 та 30 листопада 2020 року, 12 березня та 8 вересня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
З урахуванням наведеного підстав для задоволення клопотання засудженого колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив: 
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Комінтернівського районного суду                       м. Харкова від 7 травня 2018 року та ухвали Харківського апеляційного суду                 від 28 січня 2020 року щодо нього.
Касаційну скаргу разом з додатками повернути засудженому.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                             ОСОБА_3