УХВАЛА
10 лютого 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/21026/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г., 
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,
представників учасників справи:
позивач - не з`явився, 
відповідач - Боберський І.М.,
прокурор - Толстореброва О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" 
про відмову від позову
у справі № 910/21026/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" 
до Міністерства оборони України,
за участю Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону
про розірвання договорів та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" (далі - ТОВ "ТОРУМ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про розірвання з 01.11.2019 договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 02.10.2019 №   286/1/19/33, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та Міністерством оборони України (далі - МОУ) та стягнення з МОУ на користь ТОВ "ТОРУМ" забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) у розмірі 1% від вартості договору, а саме 2512559,99 грн.

Також у грудні 2020 року ТОВ "ТОРУМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до МОУ про розірвання з 29.11.2019 договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 07.10.2019 № 286/1/19/34, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та МОУ; стягнення з МОУ на користь ТОВ "ТОРУМ" забезпечення виконання договору у розмірі 6963710,00 грн.

Зазначені позовні заяви обґрунтовані істотною зміною обставин, які унеможливлюють виконання позивачем умов укладених договорів, що є підставою для їх розірвання в порядку ст. 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та стягнення забезпечення виконання договорів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2021 за клопотанням ТОВ "ТОРУМ" об`єднано в одне провадження справи № 910/21026/20 та                       № 910/21010/20; присвоєно об`єднаній справі № 910/21026/20; постановлено об`єднану справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 позов задоволено частково. Розірвано договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 07.10.2019 № 286/1/19/34, укладений між ТОВ "ТОРУМ" та МОУ. Розірвано договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 02.10.2019 № 286/1/19/33, укладений між ТОВ "ТОРУМ" та МОУ. Стягнуто з МОУ на користь ТОВ "ТОРУМ" забезпечення виконання договору від 07.10.2019 № 286/1/19/34 у розмірі 6963710,00 грн, забезпечення виконання договору від 02.10.2019 № 286/1/19/33 у розмірі 2512559,99 грн та судовий збір у розмірі 146348,05 грн. 

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 скасовано в частині задоволення позовних вимог про: розірвання договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 07.10.2019 № 286/1/19/34, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та МОУ; розірвання договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 02.10.2019 № 286/1/19/33, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та МОУ; стягнення з МОУ на користь ТОВ "ТОРУМ" забезпечення виконання договору від 07.10.2019 № 286/1/19/34 у розмірі 6963710,00 грн та забезпечення виконання договору від 02.10.2019                      № 286/1/19/33 у розмірі 2512559,99 грн та судового збору у розмірі 146348,05 грн. У скасованій частині ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 залишено без змін.

ТОВ "ТОРУМ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить cкасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 та направити справу на новий розгляд.

Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону подав відзив на касаційну скаргу, в якому він просить касаційну скаргу ТОВ "ТОРУМ" на постанову Північного апеляційного Господарського суду від 28.07.2021 залишити без задоволення.

10.02.2022 до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Заява про відкладення розгляду справи мотивована тим, що представник скаржника адвокат Лебедєва А.М. знаходиться на амбулаторному лікуванні у зв`язку з захворюванням на COVID-19, на підтвердження чого надано копію ПЛР-тесту адвоката Лебедєвої А.М.

Розглянувши клопотання ТОВ "ТОРУМ" про відкладення розгляду цієї справи, колегією суддів вирішено відмовити у його задоволенні, оскільки ст. 306 ГПК України встановлені строки розгляду касаційної скарги; справа слухалась вже неодноразово, ухвалою Верховного Суду від 13.12.2021 явка сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою; в силу наданих ст. 300 ГПК повноважень, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, збирати нові, тощо, а в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Також 10.02.2022 від скаржника надійшла заява та про відмову від позову на підставі ст. 307 ГПК України. При цьому скаржник зауважив на тому, що в силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України право на відмову від позову є імперативним правом позивача. 

Присутні у судовому засіданні представники сторін не висловили заперечень проти задоволення заяви, довіривши вирішення цього питання на розсуд суду.

У судовому засіданні Верховний Суд перевірив повноваження адвоката позивача Лебедєвої А.М. Відповідно до наявного в матеріалах справи ордеру про надання правничої правової допомоги від 01.12.2021 в ньому зазначено, що відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги права адвоката не обмежуються. Згідно зі змістом заяви про відмову від позову наслідки відповідної процесуальної дії - відмови від позову - представнику позивача відомі.

Заслухавши доводи присутніх представників учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків. 

В силу положень п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. 

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Статтею 307 ГПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав касаційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Оскільки подана позивачем відмова від позову не суперечить інтересам ТОВ "ТОРУМ", не порушує будь-яких прав інших осіб та не може бути визнана зловживанням процесуальними правами в розумінні вимог ст. 43 ГПК України, а представник позивача має достатній обсяг повноважень для звернення з такою відмовою в порядку, передбаченому приписами ст. 46 цього Кодексу, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття відмови від позову у справі  № 910/21026/20.

Керуючись статтями 46, 191, 233, 234, 235, 307, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" про відмову від позову у справі № 910/21026/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" до Міністерства оборони України, за участю Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про розірвання договорів та стягнення грошових коштів прийняти та задовольнити.

2. Провадження у справі № № 910/21026/20 закрити.

3. Визнати нечинними рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 у справі № 910/21026/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В. Картере

Судді                                                                                                    О. Банасько

                                                                                                    В. Пєсков