Номер провадження: 22-ц/813/4192/22 
Номер справи місцевого суду: 522/19974/20
Головуючий у першій інстанції Кузнецова  В. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/19974/20
Провадження номер: 22-ц/813/4192/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

учасники справи: 
- позивач - ОСОБА_1 ,
- відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» про відшкодування збитків, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Кузнецової  В.В. о 14 годині 05 хвилині, 05 липня 2021 року, повний текст рішення складений 08 липня 2021 року,
встановив:

2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес», Atlantic Express Corp. солідарно матеріальні збитки у розмірі - 81 884,17 грн. та судові витрати у розмірі - 840,80 грн.. 
У травні 2021 року позивачка уточнила свої позовні вимоги, відповідно до яких просить стягнути з ТОВ «Інтермодал Експрес» на користь позивачки матеріальні збитки у розмірі - 81 884,17 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн.. 
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 25 лютого 2020 року на інтернет аукціоні «Сорагі», нею було придбано, згідно Лоту № 60788889, транспортний засіб - «TOYOTA SEQUOIA», номер кузова ( НОМЕР_1 ), рік випуску 2018, що підтверджується відповідним рахунком-фактурою.
Підбір та купівля транспортного засобу позивачкою здійснювалися за посередництвом компанії ТОВ «Амерікарс». Зазначена компанія здійснила замовлення на перевезення вищевказаного транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA» у відповідача, при цьому останній її акцептував й приступив до виконання, що підтверджується відповідним коносаментом експедитора, проформою та нарядом № 69752 від 28.05.2020 р.. Перевезення здійснювалося по маршруту Сіетл (США) - Одеса (Україна), перевізник - Atlantic Express Corp..
Після доставки вантажу до ДП «Одеський морський торговельний порт» та
відкриття контейнеру з вантажем, було виявлено, що вищевказаний транспортний засіб
«TOYOTA SEQUOIA» частково пошкоджений через частковий демонтаж вузлів
автомобіля та неналежне розміщення вантажу у контейнері, що підтверджується фотографіями.
В зв`язку з цим, 10.06.2020 р. представниками позивачки, відповідача, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ТОВ «Амерікарс» було складено комерційний акт, згідно якого причиною пошкодження вантажу є - частковий демонтаж вузлів автомобіля (кришка моторного відсіку) та неналежне розміщення вантажу у контейнері. При цьому, представник відповідача від підпису у комерційному акті відмовився, що було зафіксовано у окремому «Акті про відмову від підпису» від 10.06.2020 р..
ОСОБА_1  неодноразово зверталася до відповідача (як експедитора) з електронними листами, в яких просила невідкладно повідомити Atlantic Express Corp. (як перевізника) про факт пошкодження вантажу для внесення відповідних змін до коносаменту. Однак, офіційної відповіді на згадані листи позивачки надано так і не було, натомість в усному порядку представник відповідача повідомив позивачку про те, що у коносаменті оформити будь-які зауваження було неможливо, у зв`язку з особливостями взаємодії між відповідачем та Atlantic Express Corp., оскільки обмін документами між ними здійснюється в електронному вигляді.
На момент передання вантажу експедитором (відповідачем) замовнику (позивачці) в порту міста Одеси та виявлення пошкоджень - експедитор вже видав екземпляр коносаменту перевізнику (його уповноваженій особі) без жодних зауважень та без вказівок у ньому про факт пошкодження вантажу під час перевезення. У подальшому відповідачем не було усунуто вказаної помилки (не було направлено перевізнику листа про виявлені пошкодження вантажу). Тобто, саме односторонні дії (бездіяльність) відповідача привели до того, що вимоги ст. 166 КТМ України виконано не було та компенсацію заподіяної шкоди перевізником позивачу здійснено не було (Т. 1, а. с. 1 - 5, а. с. 132 - 134).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву адвокат Бєлодуб Марія Вікторівна, діюча від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес», просить відмовити у задоволені позовних вимог.
Адвокат Бєлодуб Марія Вікторівна вказує, що «Інтермодал Експрес» не є належним відповідачем у справі, так як між ним та позивачкою немає договірних відносин. ТОВ «Інтермодал Експрес» не виступало ні продавцем, ні відправником, ні посередником, ні перевізником та не здійснювало розміщення вантажу у контейнері.
У ТОВ «Інтермодал Експрес» відсутні будь-які зобов`язання перед ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 143 - 145).

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 05 липня 2021 року задоволено вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 .
Стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі - 81 884 грн. 17 коп..
Стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 840 грн 80 коп. та витрати пов`язані із здійсненням перекладу у розмірі - 3 348 грн. 20 коп..
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що  ТОВ «Інтермодал Експрес», як експедитор за договором перевезення вантажу, за приписами КТМ України був зобов`язаний повідомити перевізнику Atlantic Express Согр. про факт пошкодження товару під час перевезення, але у зв`язку з недобросовісним виконанням своїх обов`язків відповідач не повідомив перевізника про факт пошкодження товару. У зв`язку з чим перевізником не було виплачено позивачці компенсацію. Тому, суд вважав, що такі збитки мають бути стягнуті з відповідача (Т. 1, а. с. 216 - 221).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Товариство обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що: 1) ТОВ «Інтермодал Експрес» не виступав ні продавцем, ні відправником, ні посередником, ні перевізником та не здійснювало розміщення вантажу у контейнері; 2) договір перевезення укладений позивачкою з Atlantic Express Corp.; 3) ТОВ «Інтермодал Експрес» не приймало участі у встановленні факту пошкодження; 4) суд першої інстанції неправомірно застосував ч. 1 ст. 166 КТМ України; 5) між позивачкою та ТОВ «Інтермодал Експрес» не укладався договір транспортного експедирування; 6) позивачка могла реалізувати своє право пред`явлення претензії до перевізника; 7) договір або закон, якій встановлює обов`язок ТОВ «Інтермодал Експрес» вчиняти дії з перевірки стану вантажу та/або представляти інтереси позивачки відсутні; 8) відсутній склад цивільно-правового порушення: - протиправність поведінки; - наявність майнової шкоди; - причино-наслідкових зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою; - відсутня вина ТОВ «Інтермодал Експрес» (Т. 2, а. с. 45 - 50).

2.7 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Стасів Віталій Ігорович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Адвокат Стасів Віталій Ігорович зазначає, що на підтвердження укладення між позивачкою та відповідачем договору транспортного експедирування (двостороннього правочину) у матеріалах справи містяться відповідні коносамент (House bill of lading) від 16.03.2020 р., проформа (попередній рахунок/Proforma) від 24.03.2020 р., наряд № 69752 від 28.05.2020 р.. Згідно усіх зазначених документів ТОВ «Інтермодал Експрес» є експедитором у процесі транспортування вантажу - транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA», номер кузова НОМЕР_1 ), рік випуску 2018. 
До обов`язків експедитора у даному випадку входило прийняття (прийом) вантажу від перевізника, що відповідач та його працівники повною мірою підтверджують. Положеннями Кодексу торговельного мореплавства України (ст. 146, п. 2 ч. 1 ст. 179, ч. 1 та ч. 2 ст. 166) визначено порядок притягнення до відповідальності перевізника у разі неналежного виконання ним своїх зобов`язань, що призвело до завдання шкоди одержувачу (клієнту).
Експедитор (його працівники чи представники) зобов`язаний володіти спеціальними знаннями, зокрема для виявлення факту пошкодження вантажу та у зв`язку з цим діяти в інтересах клієнта (замовника), а саме - забезпечити можливість реалізації права вимоги до перевізника. Натомість, у даному випадку відповідачем створено умови, за яких позивачку було позбавлено можливості реалізувати право вимоги безпосередньо до перевізника, в порядку визначеному положеннями Кодексу торговельного мореплавства України. З боку ТОВ «Інтермодал Експрес» було надано перевізнику відповідний коносамент без будь-яких зауважень чи заяв про факт пошкодження вантажу. 
ТОВ «Інтермодал Експрес», як експедитор за договором перевезення вантажу, за приписами КТМ України був зобов`язаний повідомити перевізника Atlantic Express Corp. про факт пошкодження товару під час перевезення. У зв`язку з недобросовісним виконанням своїх обов`язків відповідач не повідомив перевізника про факт пошкодження товару, у зв`язку з чим перевізником не було виплачено позивачці компенсацію.  

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» призначено до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2021 року задоволено клопотання адвоката Стасіва Віталія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, яке призначено на 20 січня 2022 року о 14:00 год..
16.12.2021 року від адвоката Стасіва Віталія Ігоровича, діючого від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.
20.01.2022 року від адвоката Бєлодуб Марії Вікторівни, діючої від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес», надійшло клопотання про витребування оригіналів документів.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.01.2022 рокувідмовлено у задоволенні клопотання адвоката Бєлодуб Марії Вікторівни, діючої від імені Товариства обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес», про витребування оригіналів документів.
У судовому засіданні адвокат Бєлодуб Марія Вікторівна, діюча від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес», апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
У судовому засіданні адвокат Стасів Віталій Ігорович, діючий від імені ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

25 лютого 2020 року на інтернет аукціоні «Copart (https://www/copart.com/), згідно Лоту № 60788889, позивачка придбала транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA», номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ), рік випуску 2018, що підтверджується відповідним рахунком-фактурою (invoice).
Підбір та купівля транспортного засобу позивачкою здійснювалися за посередництвом компанії ТОВ «Амерікарс». Зазначена компанія здійснила замовлення на перевезення вказаного вище транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA» у ТОВ «Інтермодал Експрес», при цьому останній її акцептував й приступив до виконання, що підтверджується відповідним коносаментом експедитора, проформою та нарядом № 69752 від 28.05.2020 р..
Після доставки вантажу до ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкриття контейнеру з вантажем, було виявлено, що транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» частково пошкоджений.
10.06.2020р. комісією у складі представника ТОВ «Інтермодал Експрес», ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ТОВ «Амерікарс», аварійного комісара Беспалова М.В., представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було складено комерційний акт, згідно якого причиною пошкодження вантажу є - частковий демонтаж вузлів автомобіля (кришка моторного відсіку) та неналежне розміщення вантажу у контейнері.
Відповідно до вказаного акту, представник ТОВ «Інтермодал Експрес» від підпису у комерційному акті відмовився, про що також було складено Акт про відмову від підпису» від 10.06.2020р.
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 32-D/73/2 від 21.07.2020р., встановлено, що вартість матеріального збитку завдано власнику транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_2 ), внаслідок неналежного розміщення майна у контейнері під час перевезення, складає - 81 884,17 грн..
На момент пошкодження вантаж у вигляді транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA», номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ), рік випуску 2018, що був придбаний на Інтернет-аукціоні Copart, згідно Лоту № 60788889, було застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором добровільного страхування вантажів № 09-Р\02-207-00252 від 17.04.2020 р..
Листом № 6194 від 12.08.2020р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомило страхувальника про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за фактом пошкодження застрахованого вантажу.
З коносаменту (House bill of lading) від 16.03.2020 р. вбачається, що експедитором та проміжним (посередником між продавцем та покупцем) вантажоодержувачем (notify party/intermediate consignee) є - TOB «Інтермодал Експрес».
Згідно проформи (попереднього рахунку/Proforma) від 24.03.2020 р., аналогічним експедитором та проміжним (посередником між продавцем та покупцем) вантажоодержувачем (notify party/intermediate consignee) вказано - TOB «Інтермодал Експрес».
З наряду № 69752 від 28.05.2020р. вбачається, що ТОВ «Інтермодал Експрес» є експедитором за договором перевезення вантажу.
Між сторонами виникли договірні правовідносини з відшкодування шкоди.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

За положеннями ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA», номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ), рік випуску 2018, був придбаний на Інтернет-аукціоні Copart, згідно Лоту № 60788889, був застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором добровільного страхування вантажів № 09-Р\02-207-00252 від 17.04.2020 р..
Як вбачається з коносаменту (House bill of lading) від 16.03.2020р. експедитором та проміжним (посередником між продавцем та покупцем) вантажоодержувачем (notify party/intermediate consignee) є - TOB «Інтермодал Експрес».
Згідно проформи (попереднього рахунку/Proforma) від 24.03.2020р., аналогічним експедитором та проміжним (посередником між продавцем та покупцем) вантажоодержувачем (notify party/intermediate consignee) вказано TOB «Інтермодал Експрес».
Як вбачається з наряду № 69752 від 28.05.2020р. ТОВ «Інтермодал Експрес» є експедитором за договором перевезення вантажу.
Після доставки вантажу до ДП «Одеський морський торговельний порт» та відкриття контейнеру з вантажем, було виявлено, що транспортний засіб «TOYOTA SEQUOIA» частково пошкоджений.
10.06.2020р. комісією у складі представника ТОВ «Інтермодал Експрес», ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ТОВ «Амерікарс», аварійного комісара ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було складено комерційний акт, згідно якого причиною пошкодження вантажу є - частковий демонтаж вузлів автомобіля (кришка моторного відсіку) та неналежне розміщення вантажу у контейнері.
При цьому, як вбачається з вказаного акту, представник ТОВ «Інтермодал Експрес» від підпису у комерційному акті відмовився, про що також було складено окремий Акт про відмову від підпису» від 10.06.2020 р..
Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 32-D/73/2 від 21.07.2020 р. вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «TOYOTA SEQUOIA», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_2 ), внаслідок неналежного розміщення майна у контейнері під час перевезення, складає - 81 884,17 грн..
Частиною другою ст. 146 Кодексу торговельного мореплавства України, передбачено, що перевізник несе відповідальність за правильне розміщення, кріплення і сепарацію вантажів на судні. Вказівки перевізника відносно завантаження, кріплення і сепарації вантажу обов`язкові для юридичних і фізичних осіб, які виконують вантажні роботи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 179 КТМ України, за пошкодження або зіпсування вантажу перевізник несе відповідальність у сумі, на яку знизилась вартість вантажу.
Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 166 КТМ України, якщо під час прийому вантажу, що перевозиться за коносаментом, одержувач письмово не заявив перевізнику про нестачу або пошкодження вантажу, то вважається, якщо інше не буде доведено, що одержувач отримав вантаж згідно з умовами коносамента. У випадку, якщо втрата, нестача або пошкодження не могли бути виявлені при звичайному способі приймання вантажу, то заява перевізнику може бути зроблена одержувачем протягом трьох діб після прийняття вантажу.
ТОВ «Інтермодал Експрес», як експедитором не було заявлено про пошкодження вантажу перевізнику Atlantic Express Согр. не зважаючи на те, що ОСОБА_1 письмово просила про це відповідача, як посередника.
За приписами КТМ України відповідач був зобов`язаний повідомити перевізника про факт пошкодження товару під час перевезення, але у зв`язку з недобросовісним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо повідомлення перевізника про факт пошкодження товару було пропущено строк визначений ст. 166 КТМ України для здійснення цих дій.
Як зазначає відповідач у перевізника Atlantic Express Согр. відсутні офіційні представництва в Україні, куди було б можливо направити письмову заяву про пошкодження вантажу, у зв`язку з цим позивачка була позбавлена можливості виконати вимоги ст. 166 КТМ України у визначений строк самостійно.
На момент передання вантажу відповідачем (експедитором) позивачці (замовнику) в порту міста Одеси та виявлення пошкоджень експедитор вже видав екземпляр коносаменту перевізнику (його уповноваженій особі) без жодних зауважень та без вказівок у ньому про факт пошкодження вантажу під час перевезення.
В подальшому відповідачем не було усунуто вказаної помилки (не було направлено перевізнику листа про виявлені пошкодження вантажу).
Тобто, саме односторонні дії (бездіяльність) відповідача привели до того, що вимоги ст. 166 КТМ України виконано не було та компенсацію заподіяної шкоди перевізником позивачці здійснено не було.
За ст. 934 ЦК України, за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини /умислу або необережності/, якщо інше не встановлено договором або законом.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес», відсутні.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермодал Експрес» - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 31 січня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе