Номер провадження: 33/813/46/22
Номер справи місцевого суду: 521/19072/21 
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судових засідань Янковської Ю.Л., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Потапенко Є.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2021, якою:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також вирішено питання, щодо судових витрат.
Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 03.11.2021 року о 00 годині 35 хвилин у м. Одесі по вул. Івана та Юрія Лип, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA COROLA-SPRINTER, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку з застосуванням спеціального технічного засобу DRAGER ALCOTEST 7510, прилад ARMF 0314, результат 0,44 ‰. Всі дії фіксувались на портативний відеореєстратор №1295.
ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Рішення обґрунтовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КУпАП, а саме довідкою від 05.11.2021 року, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, результатом тесту №114 від 03.11.2021 р. ALCOTEST DRAGER 7510 прилад ARMF-0314, результат 0,44 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з виявленими ознаками – запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; відеозаписом з портативного відеореєстратора № 1295.
Не погоджуючись із рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що 03.11.2021 працівники поліції зупинили його з приводу відсутності сигнальної лампи повороту на задній частині автомобілю та він пояснив, що їде з аптеки. Однак працівники поліції примусили його провести перевірку спеціальним технічним пристроєм та наполегливо показали де розписуватися у протоколі, глузуючи з нього. Зазначає, що будучи опікуном доньки ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи вимушений приймати ліки від хвороби, що містять спиртову основу та виїзжати на роботу.
Просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується довідкою від 05.11.2021 року, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, результатом тесту №114 від 03.11.2021 р. ALCOTEST DRAGER 7510 прилад ARMF-0314, результат якого становить 0,44‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з виявленими ознаками – запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та відеозаписом з портативного відеореєстратора №1295.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), передбачено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 6 і 7 розд. І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п. 3 розд. І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З відеозапису з нагрудного відеореєстратора №1411 вбачається, що 03.11.2021 року о 00 годині 35 хвилин у м. Одесі по вул. Івана та Юрія Лип, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA COROLA-SPRINTER, номерний знак НОМЕР_2 та йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу ALCOTEST DRAGER 7510, з чим він погодився, в результаті чого технічний засіб зафіксував результат 0,44‰. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 погодився.
Зазначені обставини не спростовують факту порушення п. 2.9а. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта, щодо необхідності приймати ліки на спиртовій основі, оскільки відповідно до п. 2.9а. ПДР України водієві прямо забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.
Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов