УХВАЛА
11 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 756/8456/21
провадження № 51-558ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м.  Києва від 18 серпня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року 
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою в якій не погоджується
з судовими рішеннями постановленими щодо ОСОБА_5 та порушує питання їхнього перегляду. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі, крім іншого, зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Касаційна скарга ОСОБА_4 зазначеним вимогам закону не відповідає. 
Як на підставу для перегляду рішень в касаційному порядку захисник ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Водночас у касаційній скарзі відсутні твердження про явну невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, в контексті того, що поняття «явно несправедливе покарання» охоплює своїм змістом не будь-яку можливу відмінність в  оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції,
а відмінність у такій оцінці принципового характеру, істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.
Крім того, стверджуючи про необхідність пом`якшення ОСОБА_5 покарання захисник вказує на наявність обставин, що пом`якшують покарання, при цьому
не обґрунтовує своїх тверджень в цій частині з посиланням на відповідні докази та матеріали кримінального провадження, на підставі яких засновані такі твердження.
Також у касаційній скарзі захисника містяться доводи про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК, однак обставин, які би істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, захисник не наводить.
Крім того, у своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання на підставі ст. 75 КК. Звільнення
від покарання та від його відбування є інститутом кримінального права відмінним
за своєю суттю від інституту призначення покарання, отже твердження про порушення вимог закону щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням мають ґрунтуватися на відповідних доводах в контексті застосування положень ст. 75 КК. У касаційній скарзі захисника відсутні будь-які обґрунтування зазначених доводів з посиланням на докази та матеріали кримінального провадження які би свідчили про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання.
Також касаційна скарга захисника містить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, водночас у касаційній скарзі захисника не зазначено яких саме порушень допустив апеляційний суд в аспекті положень статей 404, 405 КПК, не наведено обґрунтування підстав для скасування рішення апеляційного суду з огляду на приписи статей 412-414, 419, 438 КПК.
Вказане вище позбавляє суд можливості визначити межі касаційного перегляду
у відповідності до приписів ст. 433 цього Кодексу та перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги 
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху
та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної
скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                    ОСОБА_3