ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  914/346/20 (914/155/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В. Я. 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021
у справі № 914/346/20(914/155/21)
за позовом Приватного підприємства "Захід-Агроінвест", 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001"
про стягнення 2 858 771,15 грн заборгованості і пені
в межах справи № 914/346/20
за заявою Приватного підприємства "Лан-ОілТрейд"
про банкрутство  Приватного підприємства "Захід-Агроінвест"

Учасники справи:
від ПП "Захід-Агроінвест": Пурій Р.П., Рустанова Н.Р.;
від ТОВ "Україна 2001": Ромашин В.М.;

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень на них
1.1.          У січні 2021 року Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" (далі - ПП "Захід-Агроінвест", позивач) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" (далі - ТОВ "Україна 2001", відповідач) про стягнення заборгованості за договором №15/10-пс від 15.10.2019 на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстрадиційне виробництво) у загальному розмірі 2858771,15 грн (з них: 2625978,07 грн - основний борг, 232793,08 грн - пеня).
1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині оплати виконаних робіт з переробки сировини та надання послуг із завантаження готової продукції на залізничні вагони.
1.3.          Відповідачем позов не визнано, зокрема, з тих підстав, що зобов`язання відповідача перед позивачем за договором № 15/10-пс від 15.10.2019 на суму основного боргу у розмірі 400721,84 грн припинені на підставі заяви про проведений взаємозалік зустрічних однорідних грошових вимог від 04.11.2019, а в решті основного боргу - на підставі додаткової угоди до вищезгаданого договору від 31.10.2019.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.          Рішенням Господарського суду Львівської області суду від 22.06.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Україна 2001" на користь ПП "Захід-Агроінвест" 2625978,07 грн основного боргу, 169640,48 грн пені та 41934,28 грн відшкодування витрат на оплату судового збору. В частині позовних вимог щодо стягнення 63152,60 грн пені відмовлено.
2.2.          Судове рішення мотивоване тим, що позивач підтвердив наявність заборгованості відповідача за договором №15/10-пс від 15.10.2019 у сумі 2625978,07 грн.  Щодо нарахування пені, то за висновком суду позивачем при здійсненні розрахунку не було враховано положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, внаслідок чого нараховано пеню понад шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. За розрахунком суду з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 169640,48 грн.
2.3.          При цьому, судом першої інстанції враховано:
- преюдиційність згідно з частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) попередньої ухвали суду у межах справи про банкрутство від 24.06.2020, якою визнано грошові вимоги кредитора загалом у сумі 22929583,53 грн;
- недобросовісність кредитора ТОВ "Україна-2001" всупереч вимог пункту 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яке виразилося у неповідомленні такого кредитора про наявність факту зарахування однорідних зустрічних грошових вимог під час подання заяви з грошовими вимогами до боржника та під час судового розгляду такої заяви;
- спірність зустрічних однорідних вимог, що суперечить правовим висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.01.2018 у справі №908/3039/16, від 05.04.2018 у справі №910/13205/17, від 25.04.2018 у справі №910/6781/17, від 25.07.2018 у справі №916/4933/15, від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 13.11.2018 у справі №914/163/14, від 02.04.2019 у справі №918/539/18. 

3. Встановлені судом першої інстанції обставини справи
3.1.           15.10.2019 між ПП "Захід-Агроінвест" (виконавець) та ТОВ "Україна 2001" (замовник) укладено договір №15/10-пс на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) (далі - Договір), за умовами якого замовник зобов`язується передати виконавцю давальницьку сировину у строки та на визначених у договорі умовах, оплатити виконавцю виконані роботи з переробки такої сировини, оплатити виконавцю послуги з відвантаження продукції у випадку завантаження у вагони, а виконавець зобов`язується переробити сировину та безкоштовно зберігати готову продукцію до остаточного її забору замовником.
3.2.          У пункті 6.5 Договору визначено, що виконавець, після переробки сировини (її партії) складає акт виконаних робіт та виробничий звіт (форма №23) де вказується кількість продукції та вартість переробки давальницької сировини. Виконавець після складання акту виконаних робіт підписує і скріплює його своєю печаткою, після чого передає замовнику. Замовник протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання зазначеного акту виконаних робіт підписує та скріпляє його своєю печаткою, та повертає один екземпляр виконавцю. У разі розбіжностей або зауважень з боку замовника, останній повертає акт виконавцю із своїми зауваженнями.
3.3.          Відповідно до пункту 8.1 Договору оплата вартості робіт з переробки сировини здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі рахунку протягом 120 операційних (банківських) днів з дати підписання сторонами Акту виконаних робіт (пункт 6.5 Договору).
3.4.          За порушення термінів оплати переробки давальницької сировини замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (пункт 11.2 Договору).
3.5.          На виконання умов договору, замовником та виконавцем підписано акти надання послуг №634 від 30.10.2019 на суму 400721,84 грн, №658 від 18.11.2019 на суму 51468,90 грн, №657 від 12.11.2019 на суму 2111322,73 грн, №656 від 06.11.2019 на суму 62464,60 грн. Докази заперечень замовника щодо кількісних та якісних показників переробки давальницької сировини відсутні.
3.6.          Відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо оплати виконаних робіт за договором, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 2 625 978,07 грн. Докази оплати відповідачем виконаних робіт за договором відсутні.
3.7.          Відносно тверджень відповідача про проведення взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог на суму 8590018,53 грн згідно із заявою ПП "Захід-Агроінвест" від 04.11.2019 та припинення інших зобов`язань ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест" за договором №15/10-пс на підставі пункту 8.1 додаткової угоди від 30.10.2019 до вказаного договору №15/10-пс суд зазначив наступне:
- ліквідатор ПП "Захід-Агроінвест" заперечує факт проведення взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, а також факт укладення додаткової угоди від 30.10.2019 до договору №15/10-пс від 15.10.2019, та вказує, що проведення між сторонами взаємозаліку на суму  8590018,53 грн не підтверджується даними бухгалтерського обліку ПП "Захід-Агроінвест", а надані відповідачем копії документів не є належним та допустимим доказом проведення такого зарахування;
- наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування виключає проведення зарахування у добровільному порядку. Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання;
- ТОВ "Україна 2001" у справі №914/346/20 про банкрутство ПП "Захід-Агроінвест", в межах якої розглядається дана справа №914/155/21, 26.03.2020 подано на розгляд суду заяву з грошовими вимогами до ПП "Захід-Агроінвест" в сумі 22925379,53 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 у справі №914/346/20 названі грошові вимоги ТОВ "Україна 2001" визнано в заявленому розмірі 22929583,53 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ПП Захід-Агроінвест";
- в ухвалі Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 у справі №914/346/20 встановлено факт наявної заборгованості ПП "Захід-Агроінвест" перед ТОВ "Україна 2001" за поставлену олію соєву за договорами поставки від 30.01.2018 №СГ/3001/01, від 27.11.2018 №СГ/2707/23, від 07.12.2018 №07/12-ос, від 28.02.2019 №28/02-ос та за ріпак першого класу по договору купівлі-продажу від 22.08.2019 №22/08/4-рп в сумі 4039226,23 грн та за договором складського зберігання від 12.09.2018 №93 та договором комісії на продаж товару від 01.06.2019 №КП/0106/3 в сумі 18886153,30 грн. Вказані обставини щодо наявної заборгованості в сумі 22925379,53 грн ПП "Захід-Агроінвест" перед ТОВ "Україна 2001" за переліченими договорами, є преюдиційними.
3.8.          Відносно тверджень відповідача про неузгодженість дій програмного забезпечення та неналежне виконання обов`язків бухгалтера ТОВ "Україна 2001", суд зазначив наступне:
- до проведення службової перевірки щодо ведення бухгалтерського обліку в частині невнесення відомостей до електронної бази програмного забезпечення 1С відповідача спонукала лише позовна заява ПП "Захід-Агроінвест" про стягнення саме з відповідача на користь позивача заборгованості;
- у запереченнях ТОВ "Україна 2001" на відповідь на відзив вказано, що повна заміна програмного забезпечення, перенесення залишків інформації зі старого програмного забезпечення до нового була здійснена до 31.12.2019, а заява з кредиторськими вимогами до боржника ПП "Захід-Агроінвест" подана ТОВ "Україна 2001" 26.03.2020, тобто після заміни програмного забезпечення і, відповідно, необхідності перевірки внесеної до нього інформації;
- з огляду на наведені факти, видається недобросовісною поведінка відповідача щодо свого контрагента ПП "Захід-Агроінвест", яка полягає у різних підходах при підготовці заяв про стягнення заборгованості на свою користь і підготовці заперечень щодо стягнення заборгованості на користь контрагента;
- з моменту визнання кредиторських вимог ТОВ "Україна 2001" до боржника ПП "Захід-Агроінвест" (червень 2020 року) до моменту звернення ПП "Захід-Агроінвест" до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Україна 2001" заборгованості (лютий 2021 року) пройшло більше ніж півроку.

4. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
4.1.          Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. 
Стягнуто з ПП "Захід-Агроінвест" на користь ТОВ "Україна 2001" 62 901,42 грн витрат по оплаті судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
4.2.          Постанова суду мотивована наступним:
- згідно з пунктом 1 додаткової угоди від 30.10.2019 до договору №15/10-пс від 15.10.2019  пункт 8.1 вказаного договору викладено у наступній редакції: "Оплата вартості ціни робіт з переробки сировини (її партії) здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний (розрахунковий) рахунок виконавця на підставі рахунку протягом 2 (двох) операційних (банківських днів) з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (п.6.5. договору). У випадку наявності заборгованості виконавця перед замовником за іншими правочинами (строк виконання яких настав), зобов`язання замовника, за даним договором відразу припиняються повністю або частково в залежності від суми заборгованості виконавця, шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог між виконавцем і замовником, а зобов`язання виконавця перед замовником автоматично зменшуються на суму зобов`язань замовника перед виконавцем за цим договором";
- відповідно до відзиву на позов ТОВ "Україна 2001" отримало 04.11.2019 від ПП "Захід-Агроінвест" заяву про проведений взаємозалік зустрічних однорідних грошових вимог на суму 8 590 018,53 грн, в тому числі і по вимогам ПП "Захід-Агроінвест" до ТОВ "Україна 2001" за надання послуг по переробці сояшника на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) згідно з договором від 15.10.2019 №15/10-пс у сумі 400 721,84 грн. Вказана заява підписана 04.11.2019 директором ПП "Захід-Агроінвест" Грачем В. М. і в її завершальній частині зазначено про те, що зобов`язання ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест" за договором №15/10-пс від 15.10.2019 на суму 400721,84 грн припинені на підставі заяви про проведений взаємозалік зустрічних однорідних грошових вимог, оскільки на дату виникнення у ТОВ "Україна 2001" цих зобов`язань заборгованість ПП "Захід-Агроінвест" перед ТОВ "Україна 2001" по інших договорах складала 14335361,00 грн;
- кредитор у справі про банкрутство ТОВ "Україна 2001" мав процесуальну можливість і відповідно процесуальне право (навіть якщо б і знав про існування заяви про зустрічне зарахування) не повідомляти суд і не подавати з цього приводу доказів у підготовчому засіданні під час розгляду його заяви з грошовими вимогами до боржника. При цьому, наявність чи відсутність у бухгалтерському обліку боржника (позивача у цьому провадженні) відомостей про зустрічне зарахування однорідних вимог будь-яким чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки є внутрішнім обліком (документом), вплив на який і ведення якого має лише сам боржник;
- обґрунтованість дій відповідача щодо можливості зарахування зустрічних однорідних вимог підтверджується вимогами статей 202, 203 ГК України;
- зважаючи на свободу договору, передбачену статтею 627 ЦК України, а також на відсутність законодавчої заборони на укладення змішаного договору, можливість укладання якого передбачена стаття 628 ЦК України, позивачем правомірно застосовано пункт 1 додаткового договору від 30.10.2019 із зміненим пунктом 8.1 договору №15/10-пс від 15.10.2019 та відповідно проведено зарахування решти однорідних зустрічних вимог у сумі 2225256,23 грн, яка не увійшла до суми зарахування, проведеного згідно заяви від 04.11.2019;
- ухвала суду від 24.06.2020, якою визнано грошові вимоги відповідача у цій справі про банкрутство не створює обставин, які не потребували б доведення під час вирішення інших спорів та відповідно не створює преюдицію, оскільки не є рішенням суду, а лише ухвалою, яка має юридичне значення лише для визначення розміру грошового зобов`язання боржника щодо конкурсних кредиторів (а не обов`язку кредитора щодо боржника) та право на голосування такого кредитора кількістю голосів, пропорційно до сукупності вимог інших конкурсних кредиторів;
- не є належними доводи позивача, які взяті до уваги судом першої інстанції, що відповідач у справі про банкрутство під час подання заяви з грошовими вимогами діяв недобросовісно і це є визначеною законом підставою для відхилення його заперечень, оскільки такий принцип передбачений пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України є нормою матеріального, а не процесуального права і може застосовуватися лише до господарських правовідносин, які в силу пункту 4 тієї ж частини першої статті 3 ЦК України є вільними, а під час судового розгляду застосовуються зовсім інші процесуальні принципи, де принцип добросовісності відсутній і не може бути застосований;
- з огляду на припинення основного зобов`язання зустрічним зарахуванням однорідних грошових вимог, нарахування та стягнення пені є необґрунтованим. 

5. Короткий зміст касаційної скарги
5.1.           02.12.2021 ПП "Захід-Агроінвест" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Пурія Р.П. звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 та залишити в силі рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021. 
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права (пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України), порушенням норм процесуального права (статті 75 ГПК України), за відсутності правового висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування норм статті 75 ГПК України та без врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20, від 04.08.2020 у справі № 910/24323/16.

6. Позиція інших учасників справи щодо касаційної скарги
6.1.          ТОВ "Україна 2001" у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд залишити скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, мотивуючи наступним:
- положення ГПК України (частина четверта статті 75 цього Кодексу) та судова практика Верховного Суду передбачають, що преюдиційність виникає лише при розгляді інших справ, а не при розгляді однієї і тієї самої справи, і тим більше до завершення розгляду цієї справи;
- посилання скаржника на принцип заборони суперечливої поведінки є недоречним з огляду на відсутність ознак того, що ТОВ "Україна 2001" категорично заперечило і перекреслило те, що було заявлено у даному судовому процесі. Натомість має місце лише уточнення суми боргових зобов`язань ПП "Захід-Агроінвест" перед ТОВ "Україна 2001", необхідність здійснення оплати яких виникне після завершення розгляду справи про банкрутство і ухвалення відповідного рішення суду;
- заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, вчиненим ПП "Захід-Агроінвест", яке не оспорює у встановленому законом порядку дійсність цього правочину. Разом з цим, ПП "Захід-Агроінвест" висуває заперечення проти згаданої заяви, що на переконання ТОВ "Україна 2001" свідчить про недобросовісність поведінки ПП "Захід-Агроінвест".

7. Касаційне провадження
7.1.          Ухвалою Верховного суду від 23.12.2021 відкрито касаційне провадження у справі №914/346/20(914/155/21) за касаційною скаргою ПП "Захід-Агроінвест" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Пурія Р.П. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 25.01.2022 о 15:00.
7.2.          В судовому засіданні 25.01.2022 представники ПП "Захід-Агроінвест" надали пояснення, в яких підтримали касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просили Суд скаргу задовольнити. 
7.3.          Представник ТОВ "Україна 2001" заперечував проти касаційної скарги з підстав, наведених у відзиві, просив Суд залишити скаргу без задоволення.
7.4.          До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 25.01.2022.

8. Позиція Верховного Суду
8.1.          Предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги ПП "Захід-Агроінвест" в особі арбітражного керуючого Пурія Р. П. про стягнення з ТОВ "Україна 2001" заборгованості за договором №15/10-пс від 15.10.2019 на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстрадиційне виробництво) у розмірі 2858771,15 грн, з яких 2625978,07 грн - основний борг, 232793,08 грн - пеня, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов щодо оплати виконаних за договором робіт за переробку сировини та надання позивачем послуг із завантаження готової продукції на залізничні вагони.
8.2.          Місцевий господарський суд задовольнив позов частково, стягнув з відповідача на користь позивача 2625978,07 грн основного боргу та 169640,48 грн пені. В задоволенні позовних вимог про стягнення 63152,60 грн пені відмовлено з підстав нарахування вказаної суми пені понад шестимісячний строк, передбачений в статті 232 Господарського кодексу України.
8.3.          Суд апеляційної інстанції скасував назване рішення місцевого господарського суду, вказавши про припинення основного зобов`язання у сумі 2625978,07 грн зустрічним зарахуванням однорідних грошових вимог, у зв`язку з чим визнав необґрунтованим нарахування та стягнення пені.
8.4.          Заперечуючи факт проведення зарахування однорідних грошових вимог та відповідно припинення зобов`язання відповідача за договором №15/10-пс від 15.10.2019,  ПП "Захід-Агроінвест" подало касаційну скаргу.
8.5.          Надаючи оцінку доводам скаржника, запереченням на касаційну скаргу, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, зазначає наступне.
8.6.          Відповідно до частини першої та третьої статті 11 ЦК України     цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
8.7.          В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 526 ЦК України, статей 193, 198 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
8.8.          З встановлених судами попередніх інстанцій обставин, які не заперечуються сторонами справи, вбачається наступне:
- 15.10.2019 між ПП "Захід-Агроінвест", як виконавцем, та ТОВ "Україна 2001", як замовником, було укладено договір №15/10-пс на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво);
- ПП "Захід-Агроінвест" було надано, а ТОВ "Україна 2001" прийнято обумовлені договором послуги, про що у жовтні-листопаді 2019 року сторонами було складено та підписано акти надання послуг на загальну суму 2625978,07 грн;
- ТОВ "Україна 2001" не розрахувалося з ПП "Захід-Агроінвест" за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 2625978,07 грн, докази сплати якої не надано.
8.9.          ТОВ "Україна 2001" надало до матеріалів справи додаткову угоду від 30.10.2019 до договору №15/10-пс від 15.10.2019 та заяву ПП "Захід-Агроінвест" від 04.11.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (т.с.-1, а.с.43-46).
8.10.          Вказана заява про зарахування зустрічних однорідних вимог складена за підписом директора підприємства Гарача В. М., згідно з якою ПП "Захід-Агроінвест" повідомляло ТОВ "Україна 2001" про проведений відповідно до статті 601 ЦК України та статті 203 ГК України взаємозалік зустрічних однорідних грошових вимог з ТОВ "Україна 2001" на загальну суму 8 590 018,53 грн, в тому числі за договором №15/10-пс від 15.10.2019 на суму 400 721,84 грн. 
8.10. Відтак, за змістом згаданої заяви, зобов`язання ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест" на суму 400721,84 грн (частина основного боргу, заявленої до стягнення у цій справі) припинені проведеним взаємозаліком зустрічних однорідних грошових вимог. 
8.11.          За твердженням відповідача, з якими погодився суд апеляційної інстанції,  зобов`язання щодо решти суми основного боргу за договором №15/10-пс від 15.10.2019 припинені на підставі додаткової угоди до вищезгаданого договору від 31.10.2019.
8.12.          Однак ліквідатор ПП "Захід-Агроінвест" заперечує факт проведення взаємозаліку за заявою від 04.11.2019, зазначаючи про те, що цей взаємозалік не підтверджується даними бухгалтерського обліку підприємства.
8.13.          Відносно припинення зобов`язань ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест" за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.11.2019 суд касаційної інстанції зазначає наступне.
За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України. 
8.14.          Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.
8.15.          Зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (стаття 601 ЦК України).
8.16.          Законодавство не передбачає спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.
8.17.          Таким чином, зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.
8.18.          Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.
8.19.          Заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду, що в подальшому буде підставою для перегляду рішення в даній справі за новивиявленими обставинами.
8.20.          Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов`язань (наприклад, недопустимість зарахування зустрічних вимог згідно з статтею 203 ГК України та статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про примусове виконання зобов`язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.
8.21.          Враховуючи заперечення ліквідатора ПП "Захід-Агроінвест" щодо вищезгаданої заяви про зарахування зустрічних вимог, місцевим господарським судом не встановлено обставин оскарження позивачем вимоги про зарахування зустрічних вимог чи неможливості зарахування зустрічних вимог, зазначених у заяві від 04.11.2019, як і не встановлено того, що наведені у заяві вимоги не є зустрічними та однорідними. Позаяк, у разі якщо зобов`язання, які виникли між сторонами за укладеними договорами є грошовими, то вони є однорідними.
8.22.          Іншою важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме - відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. В рішеннях судів попередніх інстанцій відсутня вказівка на докази, які б свідчили про наявність оспорювання сторонами змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, які підлягали зарахуванню за заявою від 04.11.2019. Суд першої інстанції, вказавши про спірність зустрічних однорідних вимог, послався на судову практику Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка не є релевантною до спірних правовідносин, оскільки стосується заперечень іншої сторони на заяву про зарахування, тобто особи, якій адресовано заяву про зарахування зустрічних вимог, а не особи, яка сама склала і направила таку заяву своєму контрагенту.
8.23.          Зважаючи на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем доведено факт припинення зобов`язання за договором №15/10-пс від 15.10.2019 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 400721,84 грн.
8.24.          Посилання скаржника на відсутність у його бухгалтерському обліку відомостей про зустрічне зарахування однорідних вимог за заявою від 04.11.2019 не може слугувати підставою для неврахування судом вказаної заяви, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується з прийняттям такого зарахування іншою стороною. 
8.25.          В частині третій та четвертій статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
8.26.          Позивач, як особа, від імені якої складено заяву від 04.11.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог, заперечує факт такого зарахування як з підстав відсутності його відображення в бухгалтерському обліку, так і з посиланням на фальсифікацію цієї заяви (невідповідність відбитку печатки підприємства позивача на заяві від 04.11.2019), проте не надав належного документального підтвердження таких заперечень. 
8.27.          Відповідно до статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
8.28.          Відносно доводів скаржника про порушення судом апеляційної інстанції положень статті 75 ГПК України та неврахування ухвали Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 у справі № 914/346/20, згідно з якою визнано грошові вимоги ТОВ "Україна 2001" саме у розмірі 22929583,53 грн, колегія суддів зазначає наступне. Дійсно, вказаною ухвалою суду визначено розмір кредиторських вимог ТОВ "Україна 2001" без урахування заяви від 04.11.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки ТОВ "Україна 2001" з порушенням процесуальних строків повідомило місцевий господарський суд про існування такої заяви та просило зменшити розмір визнаних кредиторських вимог вже після постановлення ухвали від 24.06.2020. 
8.29. Згідно з частиною другою статті 47, частиною першою статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства після розгляду грошових вимог конкурсних кредиторів ведення реєстру вимог кредиторів та внесення до нього змін покладається на розпорядника майном (керуючого санацією, ліквідатора). Ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів, заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство. 
8.30.          Відповідно до визначеної вищезгаданим Кодексом процедури ведення реєстру немає необхідності у прийнятті судового рішення саме про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за наслідком розгляду поточних, заставних чи інших вимог, які визнані ухвалою суду про розгляд вимог цього кредитора (близький за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №910/26972/14).
8.31.           Стаття 64 Кодексу України з процедур банкрутства визначає черговість та механізм задоволення вимог кредиторів, внесених до реєстру, з урахуванням фактичних даних щодо розміру сум кредиторських вимог, оскільки в ході виконання процедури банкрутства розмір вимог кредиторів змінюється в силу відповідних юридичних фактів (внаслідок погашення, відмови кредитора від вимог, зарахування зустрічних вимог, тощо).
8.32.          Встановлення судом апеляційної інстанції у цій справі факту припинення зобов`язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог по своїй суті вказуватиме про об`єктивний та актуальний стан заборгованості на дату ухвалення відповідного рішення. Ліквідатор, реалізуючи свої повноваження, з метою справедливого розподілу грошових коштів, повинен врахувати вказану обставину у реєстрі під час задоволення вимог кредиторів в порядку, визначеному статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства, та не допустити безпідставного стягнення з боржника на користь кредитора коштів на суму припинених  зобов`язань.
8.33.          Суд відхиляє твердження скаржника про недобросовісність дій відповідача з підстав подання ним заяви про зарахування вимог від 04.11.2019 вже після постановлення ухвали про визнання кредиторських вимог до боржника та подання позову, який розглядався у цій справі, оскільки за згаданою заявою передбачено припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних вимог обох сторін за укладеними між ними правочинами, а не лише ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест".
8.34.          Відносно припинення зобов`язань ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест" за договором №15/10-пс від 15.10.2019, на підставі додаткової угоди від 30.10.2019 до вказаного договору, суд касаційної інстанції зазначає наступне.
8.35.          За умовами додаткової угоди від 30.10.2019 сторони дійшли згоди змінити положення договору № 15/10-пс від 15.10.2019, виклавши пункт 8.1 цього договору у наступній редакції: "8.1. Оплата вартості ціни робіт з переробки сировини (її партії) здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний (розрахунковий) рахунок виконавця на підставі рахунку протягом 2 (двох) операційних (банківських) днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (п.6.5 договору). У випадку наявності заборгованості виконавця перед замовником за іншими правочинами (строк виконання яких настав), зобов`язання замовника за даним договором відразу припиняються повністю або частково, в залежності від суми заборгованості виконавця, шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог між виконавцем і замовником, а зобов`язання виконавця перед замовником автоматично зменшуються на суму зобов`язань замовника перед виконавцем за цим договором".  
8.36.          Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, обмежившись вказівкою на свободу договору, передбачену в статті 627 ЦК України, відсутність законодавчої заборони на укладення змішаного договору, можливість укладання якого передбачена статтею 628 ЦК України, суд апеляційної інстанції зазначив про те, що позивач правомірно застосував пункт 1 додаткової угоди від 30.10.2019 із зміненим пунктом 8.1 договору №15/10-пс від 15.10.2019 та провів зарахування решти однорідних зустрічних вимог у сумі 2225256,23 грн, яка не увійшла до суми зарахування, проведеного згідно із заявою від 04.11.2019. 
8.37.          Водночас, судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що відповідно до статті 601 ЦК України вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:
- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);
- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);
- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
8.38.          Зважаючи на те, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому), а також допускається проведення часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання, констатуючи факт припинення зобов`язань проведеним зарахуванням зустрічних вимог згідно з додатковою угодою від 30.10.2019, суд апеляційної інстанції мав чітко встановити, які саме зобов`язання обох сторін припиняються (повністю або частково), за якими саме правочинами, яка сума заборгованості заявлена до зарахування як кредитором, так і боржником, чи існувала така заборгованість взагалі та чи настав строк виконання вимог, заявлених до зарахування. Однак постанова суду апеляційної інстанції не містить таких відомостей.
8.39.          Очевидним є те, що скасувавши рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції у своїй постанові повинен був навести більш аргументовані доводи, аніж ті, що їх наведено судом першої інстанції. Однак аналіз мотивувальної частини оскарженої постанови свідчить про те, що застосований судом апеляційної інстанцій підхід у з`ясуванні обставин справи та в оцінці доказів не відповідає встановленим процесуальним законодавством вимогам та не демонструє того, що доводи учасників у цій справі були почуті.
8.40.          Без встановлення вищевказаних обставин неможливо дійти однозначного та беззаперечного висновку про те, чи припинилися зобов`язання ТОВ "Україна 2001" перед ПП "Захід-Агроінвест" за договором № 15/10-пс від 15.10.2019 на суму основного боргу у розмірі 2225256,23 грн та чи взагалі було проведено взаємозалік зустрічних вимог між сторонами на вказану суму, а відтак і перевірити правомірність нарахування позивачем пені на суму боргу.
8.41.          В силу імперативного припису частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
8.42.          Згідно зі статтею 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
8.43.          Рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
8.44. Верховний Суд звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь-якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), в силу імперативних приписів статті 236 ГПК України повинен під час розгляду справи надати оцінку особливо тим аргументам учасників справи, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.
8.45.          Суд зауважує, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
8.46.          У даному випадку суд апеляційної інстанції не дотримався вимог ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі повного і всебічного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, не дослідив належним чином зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвалена у цій справі постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1.          В пункті 2 частини 1 статті 308 ГПК України визначено, що за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
9.2.          Відповідно до статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
9.3.          Враховуючи межі розгляду справи судом касаційної інстанції, оскаржена постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
9.4.          Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене у цій постанові, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване рішення.

10. Судові витрати
10.1.          У зв`язку з тим, що судом касаційної інстанції не змінюється рішення та не ухвалюється нове, відповідно до статті 129 ГПК України розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича задовольнити частково.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 у справі №914/346/20(914/155/21) скасувати. 
3. Справу №914/346/20(914/155/21) направити до Західного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський
Судді                                                                                В. В. Білоус
                                                                                В. Я. Погребняк