Ухвала
 
21 січня 2022 року
місто Київ
 
справа № 456/3018/16-ц
провадження № 61-15321ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., дослідив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, виселення, стягнення відшкодування моральної шкоди,
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, свідоцтва про право власності, застосування наслідків недійсності правочину,
за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Львівської області - Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивачів
ОСОБА_2 у жовтні 2016 року звернувся до суду з позовом, у якому просив про:
-       усунення перешкод у користуванні житловим будинком;
-       виселення;
-       відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.
ОСОБА_1 у лютому 2017 року звернувся із зустрічним позовом про:
-       визнання недійсним свідоцтва про право власності;
-       визнання недійсним договору дарування;
-       застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування реєстрації права власності на житловий будинок та приведення до відповідного стану інформації про державну реєстрацію на домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа ОСОБА_3 у квітні 2019 року звернулася із позовом про:
-       визнання недійсним свідоцтва про право власності;
-       визнання недійсним договору дарування;
-       застосування наслідків недійсності правочину.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Суд зобов`язав ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, площею 0, 25 га, зобов`язав ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей зазначеного будинку, виселив ОСОБА_1 зі спірного житлового будинку.
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000, 00 грн.
В іншій частині вимог позову ОСОБА_2 відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та позову ОСОБА_3 відмовив.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 13 вересня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалами Верховного Суду від 17 вересня 2021 року та від 19 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання.
Від заявника у листопаді та грудні 2021 року поштовим зв`язком надійшла виправлена касаційна скарга, докази на підтвердження доплати судового збору.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник визначив як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень таке:
-          суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права;
-          суди першої та апеляційної інстанцій не врахували правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-93цс16, у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 445/1011/17 (провадження 
№ 61-971св18), від 19 січня 2021 року у справі № 754/15344/18 (провадження № 61-12804св20) щодо оцінки наявності підстав вважати, що правочин вчинено внаслідок помилки;
-          суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили певні докази, зокрема пояснення допитаних свідків, які засвідчили, що спірний будинок, який також використовувався для Богослужіння , не був переданий обдарованому, дарувальник, до своєї смерті, продовжувала проживати у спірному житловому приміщенні;
-          суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення про інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі, - Святої Вселенської Дитинства Божого Непорочного Агнця Філадельфійську Христову Церкву , до якої належали подружжя ОСОБА_6 , які у спірному житловому будинку відправляли Богослужіння , брали участь у церковних літургіях, де знаходиться церковна атрибутика, як то пристіл до Служби Божої , плащаниця, дзвінки, церковний прапор, образи католицьких Святих;
-          суд першої інстанції встановив обставини на підставі недопустимих доказів, зокрема довідки Грабовецької сільської ради від 07 вересня 2016 року щодо проживання ОСОБА_2 у спірному будинку, яка суперечить довідці цієї ж сільської ради від 12 травня 2016 року, відповідно до якої дарувальник проживала у житловому приміщенні одна;
-          суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про долучення матеріалів інвентаризаційної справи Міського бюро технічної інвентаризації.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані 
у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 8 частини першої, пунктах 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Стрийського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу № 456/3018/16-ц за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, виселення, стягнення відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, свідоцтва про право власності, застосування наслідків недійсності правочину, зв позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , державного реєстратора у Стрийському районі Львівської області - Стрийської районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської Оксани Ярославівни про визнання недійсним свідоцтва про право власності, договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            І. Ю. Гулейков

                                                                                                            О. В. Ступак