ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року	Львів	Справа № 140/7023/21 пров. № А/857/20150/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Улицького В.З., 
при секретарі судового засідання:                     Ільченко А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №140/7023/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна (головуючий суддя першої інстанції – Денисюк Р.С., місце ухвалення – м. Луцьк, дата складання повного тексту – 28.09.2021),-

В С Т А Н О В И В :

ГУ ДПС у Волинській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.04.2021 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято накази №1118, №1119, №1120 «Про проведення фактичної перевірки», згідно з якими призначено перевірку відповідача з 13.04.2021 терміном 10 діб з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства. На підставі вказаних наказів та направлень на перевірку працівниками ГУ ДПС у Волинській області 16.04.2021 здійснено виїзд за адресами господарських одиниць - магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Луцьку, а саме: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де здійснює господарську діяльність ОСОБА_1 . За результатами проведених перевірок було встановлено, факт реалізації рідин, що використовуються в електронних сигаретах «CHASER LAB» ємністю, 15 мл. за ціною 100,00 грн. без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, проведення розрахункових операцій без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО, без роздрукування відповідного розрахункового документа покупцю. У зв`язку з відсутністю ліцензії на право роздрібної торгівлі рідинами, а також відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, ГУ ДПС у Волинській області 20.04.2021 об 10:00 прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , обґрунтованість якого позивач просить підтвердити в судовому порядку.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, невірним встановленням обставин у справі. Апелянт зазначає про те, що з метою проведення перевірки, згідно вказаних наказів та на підставі направлень перевірки працівниками ГУ ДПС у Волинській області було здійснено виходи на господарську одиницю магазини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою - АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . В ході проведення фактичної перевірки господарської одиниці за адресою - АДРЕСА_2 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 працівниками ГУ ДПС у Волинській області встановлено факт реалізації рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без наявної відповідної ліцензії, а саме: 16.04.2021 року проведено контрольно-розрахункову операцію з придбання однієї пляшки рідини для електронних випаровувачів «CHASER LAB)» (манго+апельсин+NRIPLE SHOT) ємністю 15 мл. із вмістом нікотину по ціні 100, 00 грн. Вказана розрахункова операція (яка також описана в п.2.2.12 Акту перевірки) на суму 100,00 грн. проведена без застосування зареєстрованого, оплумбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або через зареєстрований фіскальним сервером програмний РРО, без роздрукування та надання покупцю відповідного розрахункового документа. 
Крім того, ФОП ОСОБА_1 не надано перевіряючим будь-яких прихідних документів (накладних, тощо) які б підтверджували облік та походження товарно- матеріальних цінностей ( рідин для електронних випаровувачів) на загальну суму 12 740,00 грн., що на момент перевірки знаходились в господарській одиниці (розшифровка товарів по найменуваннях та кількості наведена в додатку до акту фактичної перевірки) .
Підакцизні товари, які знаходились на момент проведення фактичної перевірки 16.04.2021 в магазині за адресою- АДРЕСА_2 та зазначені в додатку до Акту перевірки, не марковані марками акцизного податку встановленої форми. Вказані товарно- матеріальні цінності (рідини для електронних випаровувачів) на загальну суму 12740, 00 грн. вилучені з обігу співробітниками ВПЗСОТАГ УБФЗ ГУ ДФС у Волинській області.
ФОП ОСОБА_1 не забезпечено можливість здійснення розрахунків держателями електронних платіжних засобів за продані товари, а саме- в господарській одиниці за адресою: АДРЕСА_2 відсутній банківський термінал.
Таким чином, 20.04.2021 Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Зазначає, що контролюючий орган звернувся в суд з позовною заявою в межах загального позовного провадження, а не у скороченому порядку із заявою в порядку передбаченому ст.283 КАС України. Крім того, звертає увагу, що податковий орган має право/обов`язок звернутись до суду в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду з позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Таким чином, вважає, що контролюючий орган, звертаючись до суду самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку чи відповідно до ст.283 КАС України, про що обов`язково зазначає у позовній заяві. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.
Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.
Частинами другою та третьою статті 129 КАС України визначено, що учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки. 
Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ГУ ДПС у Волинській області 09.04.2021 прийнято накази №1118, №1119, №1120 «Про проведення фактичної перевірки», згідно з якими призначено перевірку відповідача з 13.04.2021 терміном 10 діб, з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства.
12.04.2021 на підставі вищевказаних наказів видані направлення на перевірку головним державним ревізорам-інспекторам Мазурику Р.О., Шемчуку В.В., Новаку О.І., Куренчук Т.В., Стирко І.В. та Поляку Р.М. №1098/03-20-07-05, №1100/03-20-07-05 та № 1102/03-20-07-05.
16.04.2021 головними державними ревізорами-інспекторами Мазуриком Р.О., Шемчуком В.В. ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якої встановлено: факт реалізації рідини, що використовується в електронних сигаретах «CHASER NEW» ємністю 10 мл. на суму 99,00 грн без використання реєстратора розрахункових операцій, не проведення через РРО з фіскальним режимом роботи та без видачі розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції; не забезпечено здійснення розрахунку за товар в сумі 99,00 грн без використання платіжного терміналу; порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (відсутні прихідні документи на товар, який перебуває на реалізації); факт відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.04.2021 №000934.
16.04.2021 головними державними ревізорами-інспекторами Новак О.І. та Куренчук Т.В. ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої встановлено: факт реалізації рідини, що використовується в електронних сигаретах без наявної відповідної ліцензії, а саме: 16.04.2021 придбано одну пляшку рідини для електронних випаровувачів «CHASER LAB» ємністю 15 мл. за ціною 100,00 грн. Вказана розрахункова операція проведена без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО, без роздрукування та надання відповідного розрахункового документа покупцю.
За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.04.2021 №000952.
16.04.2021 головними державними ревізорами-інспекторами Стирко І.В. та Поляк Р.М. ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої встановлено: факт реалізації рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності відповідної ліцензії, а саме: 16.04.2021 придбано рідину для електронних сигарет «CHASER cor pods» смородина-ментол, ємністю 10 мл. Розрахункова операція на суму 100,00 грн проведена без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО, без роздрукування та надання відповідного розрахункового документа покупцю.
За результатами вказаної перевірки складено акт від 20.04.2021 № 000858.
20.04.2021 в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.
Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з підпунктом 94.2.4 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством.
Згідно з п. 94.3 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Відповідно до п. 94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Пунктом 94.5 ст.94 ПК України передбачає, що умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Згідно з п. 94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.
Відповідно до п.94.10 - 94.13 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.
У всіх випадках, коли контролюючий орган вищого рівня або суд скасовує рішення про арешт майна, контролюючий орган вищого рівня проводить службове розслідування щодо мотивів прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про арешт майна та приймає рішення про притягнення винних до відповідальності відповідно до закону.
При прийнятті рішення про арешт майна банку арешт не може бути накладено на його кореспондентський рахунок.
Платник податків має право на відшкодування збитків та немайнової шкоди, завданих контролюючим органом внаслідок неправомірного застосування арешту майна такого платника податків, за рахунок коштів державного бюджету, передбачених контролюючим органам, згідно із законом. Рішення про таке відшкодування приймається судом.
Припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим (пп.94.19.1); скасуванням судом або контролюючим органом рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про арешт (пп.94.19.6); прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту (пп.94.19.7).
Таким чином, відповідно до пп.94.19.1 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
Ст.283 КАС України визначено порядок звернення органів доходів і зборів до суду щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Як слідує з матеріалів справи, ГУ ДПС у Волинській області не зверталось до суду із заявою у порядку статті 283 КАС України про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 від 20 квітня 2021 року, разом з тим звернулось до суду у порядку позовного провадження 12 липня 2021 року.
Матеріалами справи стверджується, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податку ФОП ОСОБА_1 прийнято відповідачем 20 квітня 2021 року.
Як згадувалося вище, з позовом податковий орган звернувся лише 12 липня 2021 року.
Колегія суддів зазначає, що з моменту прийняття рішення про накладення адміністративного арешту майна вже минуло 96 годин, встановленого для його перевірки, тому застосований адміністративний арешт є припиненим відповідно до пп.94.19.1 пункту 94.19 ст.94 ПК України.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, оскільки податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може підтвердити обґрунтованість такого арешту. Сплив вищезазначеного строку, який відповідно до абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №820/5045/18 (К/9901/1641/19).
Щодо доводів апелянта в частині наявності права на звернення з таким позовом в загальному позовному провадженні, то колегія суддів не заперечує такого права, оскільки з цього приводу Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду висловила свою правову позицію, разом з тим, таке право кореспондується імперативними нормами ст.94 ПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Головного управління ДПС у Волинській області – залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №140/7023/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	В. З. Улицький 	
Повне судове рішення складено 30.12.2021