Ухвала    
Іменем України
24 січня 2022 року
м. Київ
справа № 757/18462/21-ц
провадження № 61-373ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року у справі за позовом Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,
ВСТАНОВИВ:
Адвокатське об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» (далі - АО «Гапоненко Роман і партнери») звернулося до суду з указаним вище позовом.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року клопотання представника відповідачів - ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено.
Витребувано у АО «Гапоненко Роман і партнери» оригінали наступних документів: розписки, складеної та підписаної від імені ОСОБА_4 про отримання останнім 30 000 грн за попередній ремонт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , датованої 04 вересня 2020 року; розписки, складеної та підписаної від імені ОСОБА_4 про отримання останнім 30 000 грн за попередній ремонт квартири за адресою: АДРЕСА_2 , датованої 04 вересня 2020 року; інших розписок та кошторисів, товарних чеків, копії яких додані до клопотання про приєднання доказів у справі № 757/18462/21-ц від 05 травня 2021 року.
Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року, за клопотанням представника відповідачів зобов`язано представника позивача надати на наступне підготовче засідання оригінал розписки, складеної та підписаної від імені ОСОБА_4 про отримання останнім 30 000 грн за попередній ремонт квартири за адресою: АДРЕСА_2 , датованої 04 вересня 2020 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року апеляційну скаргу АО «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу, внесену до протоколу судового засідання Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року, повернуто заявнику.
У січні 2022 року АО «Гапоненко Роман і партнери» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду           у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Частина перша статті 353 ЦПК України встановлює вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів. 
Ухвала суду про витребування доказів у справі до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, не входить, а отже, не підлягає апеляційному оскарженню.
За змістом частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Перевіряючи апеляційну скаргу АО «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу, внесену до протоколу судового засідання Печерського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2021 року, суд апеляційної інстанції встановив, що ця скарга подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, ухваленого по суті позовних вимог. Ухвала про витребування доказів у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ЦПК України повернув апеляційну скаргу АО «Гапоненко Роман і партнери», подану на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.
Отже, право представника АО «Гапоненко Роман і партнери» на доступ до правосуддя судом апеляційної інстанції порушено не було.
Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що оскаржується ухвала суду першої інстанції, оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції за своєю суттю є ухвалою про забезпечення доказів у вигляді витребування та (або) огляду доказів, що передбачено частиною другою статті 116 ЦПК України, а тому суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги, так як ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до пункту 2 частини першої статті 353 ЦПК України, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції у судовому засіданні постановив ухвалу саме про витребування доказів, а не про забезпечення доказів, на що звернув увагу апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі. Крім того, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу АО «Гапоненко Роман і партнери», вказав, що із клопотанням про забезпечення доказів представник відповідачів до суду не звертався, як і не сплачував судовий збір за подання такого клопотання. Отже, вказана ухвала не є ухвалою про забезпечення доказів, постановленою у порядку статей 116-118 ЦПК України. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності вказаного судового рішення.
Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 рокуу справі за позовом Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                                    Б. І. Гулько
 
                                                                                                                    Г. В. Коломієць