УХВАЛА
03 лютого 2022 року
м. Київ
справа №521/64/21
провадження №51-5944ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого      ОСОБА_1 ,
суддів                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши матеріали касаційної скарги захисника засудженого                                  ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного                 суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду                      від 16 вересня 2021 року,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 грудня 2021 року касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання її копії. При цьому останньому було роз`яснено, що у випадку неусунення недоліків касаційну скаргу буде повернуто.
У межах наданого строку захисник повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення. Проте, як видно зі змісту поданої скарги вимоги ст. 427 КПК знову не дотримано,виявлені недоліки не усунуто, оскільки подана скарга за змістом аналогічна тій, яку було залишено без руху.
Зокрема, захисник, вказуючи про допущення районним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт                             з додатками у кримінальному провадженні щодо  ОСОБА_4   у підготовчому судовому засіданні не був повернутий прокурору для виконання вимог КПК, вдруге не вказує, як саме дана обставина вплинула на законність оскаржуваного вироку  і, відповідно до ст. 412 КПК, тягне за собою обов`язкове його скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, оскільки п. 5 ч. 4 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VIII (далі – Закон) не містить імперативної вказівки про повернення обвинувального акта прокурору                  у випадках, якщо у кримінальному провадженні особі пред`явлено обвинувачення як у вчиненні кримінального проступку, так і злочину.
Крім того, ОСОБА_5  указуючи повторно на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій закону України про кримінальну відповідальність, знову не наводить обґрунтування цьому з огляду на положення  ст. 413 КПК,  що тягне за собою обов`язкове скасування оспорюваних судових рішень на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Також, зазначаючи у новій касаційній скарзі про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та даним про його особу, захисник не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, що з урахуванням положень                    ст. 414 КПК є підставою для скасування оспорюваних судових рішень відповідно п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Крім того, ОСОБА_5  знову не вказує й на конкретні порушення закону, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку                                         зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, а відтак, повторно не наводить обґрунтувань у доведеність своїх доводів про незаконність ухвали цього суду.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки захисник ОСОБА_5  у встановлений строк недоліки касаційної скарги не усунув, така підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд  
постановив:
Касаційну скаргузахисника засудженого  ОСОБА_4 – адвоката                          ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня                   2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                              ОСОБА_3