Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2022 р. 	Справа № 520/12722/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2021, по справі № 520/12722/21
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління ДПС у Харківській області                    
про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області по нарахуванню податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ставкою у розмірі 1 % від мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр бази оподаткування; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 № 0097343-2414-2034 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 221,98 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 01.03.2021 № 0097343-2414-2034 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 221,98 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Головне управління ДПС у Харківській області, не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні вказаної частини позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у спірних правовідносинах підлягала застосуванню ставка податку у розмірі 1 %, так як згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності позивача перебувала квартира площею більше 60 кв.м., чим обумовлено нарахування суми податку на різницю площі у розмірі 4,7 кв.м.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі положень ч. 3 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 є власником квартири загальною площею 64,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційною довідкою від 03.06.2021 № 259883319.
01.03.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення – рішення № 0097343-2414-2034 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 221,98 грн.
Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача відсоткову ставку з податку для об`єктів житлової нерухомості у розмірі 1 %, оскільки базою оподаткування є загальна площа житлової нерухомості позивача 64,7 кв.м., що є меншим 85 кв.м., як встановлено рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до пп.  266.1.1  п.  266.1  ст.  266 Податкового кодексу України  платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Згідно ч. 4 ст. 372 ЦК України договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп.  266.2.1  п.  266.2  ст.  266 ПК України).
Згідно пп.  266.3.1  п.  266.3  ст.  266 ПК України  базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп.  266.3.2  п.  266.3  ст.  266 ПК України  база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп.  266.4.1  п.  266.4  ст.  266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно пп.  266.6.1  п.  266.6  ст.  266 ПК України  базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Згідно пп.  266.5.1  п.  266.5  ст.  266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Так, у ході судового розгляду встановлено, що у 2020 позивач був власником квартири загальною площею 64,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17 зі змінами та доповненнями та яке є чинним, відповідно до Податкового кодексу України, на підставі ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори: п. 1.1. податок на майно, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно п.п. 1 - 3 Додатку № 1 до вищезазначеного рішення ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.
Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.
Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності зазначених осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивач, як власник житлової нерухомості загальною площею 64,7 кв.м., не має зобов`язань щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки ставка податку для належного позивачу на праві власності об`єкту житлової нерухомості, становить 0 відсотків.
За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем всупереч приписам чинного законодавства застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у розмірі 1 %.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 01.03.2021 № 0097343-2414-2034 та наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, яке не підялгає скасуванню. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 по справі № 520/12722/21  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий