ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року	Львів	Справа № 260/4065/21 пров. № А/857/21364/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Колективного сільськогосподарського підприємства ,,Руськополівське” та Тячівської міської ради Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 260/4065/21  (головуюча суддя Маєцька Н.Д., м. Ужгород) за адміністративним позовом Фермерського господарства ,,Продукти Карпат” до Тячівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, -  Колективне сільськогосподарське підприємство ,,Руськополівське”, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Фермерське господарство ,,Продукти Карпат” звернулося в суд з позовом до Тячівської міської ради Закарпатської області, в якому просило: а) визнати протиправною бездіяльність Тячівської міської ради щодо не розгляду звернення ФГ ,,Продукти Карпат” від 28 липня 2021 року на пленарному засіданні Тячівської міської ради;
б) зобов`язати відповідача розглянути звернення ФГ ,,Продукти Карпат” від 28 липня 2021 року про припинення права постійного користування КСП ,,Руськополівське” та надання дозволу на складання проекту землеустрою згідно вимог чинного законодавства.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 28 липня 2021 року звернувся до Тячівської міської ради з метою отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування майнового комплексу. Також просив припинити право постійного користування КСП  ,,Руськополівське” на земельну ділянку, необхідну для обслуговування майнового комплексу позивача, оскільки такий розташований на земельній ділянці, яке перебуває у КСП ,,Руськополівське” на праві постійного користування. Однак листом від 04 серпня 2021 року Тячівський  міський голова відмовив у задоволенні звернення позивача. Позивач зазначає, що в порушенням норм вимог земельного законодавства відповідач протиправно не розглянув звернення позивача в належний спосіб, а саме - на пленарному засіданні міської ради.
Рішенням від 20 жовтня 2021 року Закарпатський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.
Визнав протиправною бездіяльність Тячівської міської ради Закарпатської області щодо не розгляду звернення Фермерського господарства  ,,Продукти Карпат” від 28 липня 2021 року про припинення права постійного користування Колективного сільськогосподарського підприємства ,,Руськополівське” та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на пленарному засіданні Тячівської міської ради Закарпатської області.
Зобов`язав Тячівську міську раду Закарпатської області розглянути звернення Фермерського господарства ,,Продукти Карпат” від 28 липня 2021 року про припинення права постійного користування Колективного сільськогосподарського підприємства ,,Руськополівське” та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на пленарному засіданні Тячівської міської ради Закарпатської області, з урахуванням висновків суду.
Стягнув на користь Фермерського господарства ,,Продукти Карпат” (Закарпатська область, Тячівський район, с. Нересниця, вул. Л. Українки, буд. 12, код ЄДРПОУ 40941028) з Тячівської міської ради Закарпатської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 00 коп.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тячівська міська рада Закарпатської області та Колективне сільськогосподарське підприємство ,,Руськополівське”  подали апеляційну скаргу, оскільки вважають, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги Тячівська міська рада вказує на те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми права, що підлягали застосуванню, а саме – ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України. Так, відповідно до вказаної норми земельні ділянки, що перебувають у користуванні юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органу місцевого самоврядування лише після припинення такого права користування ними у порядку, визначеному законом.
Оскільки на час звернення позивача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельна ділянка, на якій розташовуються належні позивачу об`єкти, відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії 0ІІ-ЗК №00046 від 24.06.2014 належить КСП ,,Руськополівське”, у Тячівської міської ради були відсутні правові підстави для вирішення питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для оформлення права оренди земельної ділянки. Саме у зв`язку з цим прохання позивача, викладене у листі на адресу міської ради, не було включене до порядку денного чергового пленарного засідання сесії органу місцевого самоврядування – практично відсутній об`єкт земельних відносин, який потребує відповідного регулювання зі сторони органу місцевого самоврядування. Про вказані обставини орган місцевого самоврядування повідомив позивача листом.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Колективне сільськогосподарське підприємство ,,Руськополівське” вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі недопустимих доказів, що підтверджують місце розташування спірної земельної ділянки, щодо якої позивач подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. 
Так, наявна в матеріалах справи копія договору купівлі-продажу 28/100 частини майнового комплексу від 04.05.2016 містить виправлення адреси місця розташування об`єкта продажу частини майнового комплексу.
Також суд не встановив передачі майна за вказаним вище договором, умовами якого передбачено підписання Акта прийому – передачі.
Апелянт вказує також на те, що в Господарському суді Закарпатської області перебуває  справа, в якій оскаржується право позивача у цій справі на користування власністю, а саме – нерухомим майном (господарськими будівлями і спорудами майнового комплексу), на земельну ділянку під яким претендує позивач.
Апелянт – КСП ,,Руськополівське” також не погоджується з відсутністю в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі від 20.09.2021 обґрунтування, на які права чи обов`язки КСП ,,Руськополівське” та яким чином може вплинути рішення суду у справі. А тому просить суд апеляційної інстанції змінити зазначену ухвалу суду першої інстанції в частині мотивування залучення третьої особи до участі у справі.
Також апелянт просить протокольну ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду про відмову в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та визнання неявки, неявкою без поважних причин від 20.10.2021 скасувати та визнати причину неявки адвоката Аваєвої Н.В. в судове засідання 20.10.2021 поважною.
В апеляційній скарзі КСП ,,Рускополівське” ставить й вимогу про зміну мотивувальної частини рішення щодо місця розташування об`єкта продажу: с. Руське Поле, вул. Головна, 173.
У решті рішення суду першої інстанції КСП ,,Руськополівське” просить залишити без змін.
          У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга КСП ,,Руськополівське” підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 04 травня 2016 року між КСП ,,Руськополівське” (продавець) та громадянином ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу 28/100 частини майнового комплексу, відповідно до якого продавець передає (продає), а покупець приймає (купує) у власність нежитлову будівлю, 28/100 частини всього майнового комплексу, а саме корівник № 1 поз на плані літ. В, загальною площею 1473,6 кв. м., з молочним блоком загальною площею 186,3 кв.м. ; корівник № 2 поз на плані літ. Д загальною площею 1473,6 кв. навіси поз на плані д1, загальною площею 635,0 кв. м. та споруди (дві сінажні ями, траншея для сіна), що становить загальною площею 3768,5 кв. м. Місце розташування об`єкта продажу: АДРЕСА_1 (в копії договору виправлено на АДРЕСА_2 .
Відповідно до акта приймання-передачі майна до статутного капіталу фермерського господарства ,,Продукти Карпат” вищевказане майно передано до статутного капіталу фермерського господарства ,,Продукти Карпат”.
На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу та акта приймання - передачі майна зареєстровано право власності ФГ ,,Продукти Карпат” на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
28 липня 2021 року позивач звернувся до Тячівської міської ради зі зверненням, в якому, у зв`язку з набуттям права власності на 28/100 частини майнового комплексу просив припинити КСП ,,Руськополівське”  право постійного користування земельною ділянкою площею 1487,9 га, яка перебувала в користуванні радгосп-заводу ,,Руськополівський” на підставі державного акта на право постійного користування землею серії 011-ЗК № 00046 від 24 червня 1994 року в частині 242 га.
У вказаному зверненні позивач також просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою для оформлення права оренди земельної ділянки орієнтовною площею 242 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з набуттям права власності на 28/100 майнового комплексу КСП  ,,Руськополівське” на території Тячівської ОТГ (Тячівської міської ради).
До вказаного звернення позивачем було подано: копію звернення до КСП  ,,Руськополівське” від 04.03.2021 року; план-схему наміченої для відведення в оренду земельної  ділянки; схему розташування земельних ділянок в межах державного акту на постійне користування КСП ,,Руськополівське”.
Листом від 04 серпня 2021 року № 05-26/1168 Тячівський міський голова повідомив позивача, що у Тячівської міської ради відсутні повноваження щодо припинення права користування КСП ,,Руськополівське”, у зв`язку з набуттям ФГ ,,Продукти Карпат” власності на нерухоме майно у частині 28/100 майнового комплексу КСП  ,,Руськополівське”.
Вважаючи, що відповідач вчинив бездіяльність щодо розгляду звернення позивача, останній звернувся в суд з позовом.
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою має прийматись саме у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Відсутність рішення міської ради за результатами розгляду звернення позивача від 28 липня 2021 року свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч. 1  ст. 116 земельного кодексу України  громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Частиною 5  ст. 116 Земельного кодексу України  передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 1  ст. 120 Земельного кодексу України  (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Згідно з ч. 2  ст. 120 Земельного кодексу України  якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ч. 4  ст. 120 Земельного кодексу України  у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Як правильно встановив суд першої інстанції, відповідно до договору купівлі-продажу 28/100 частини майнового комплексу, від 04.05.2016 продавець передає (продає), а покупець приймає (купує) у власність нежитлову будівлю, 28/100 частини всього майнового комплексу, а саме: корівник № 1 поз на плані літ. В, загальною площею 1473,6 кв. м., з молочним блоком загальною площею 186,3 кв.м. ; корівник № 2 поз на плані літ. Д загальною площею 1473,6 кв. навіси поз на плані д1, загальною площею 635,0 кв. м. та споруди (дві сінажні ями, траншея для сіна), що становить загальною площею 3768,5 кв. м. Місце розташування об`єкта продажу: АДРЕСА_1 (в копії договору виправлено на АДРЕСА_2 .
Право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано за Фермерським господарством «Продукти Карпат», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Поряд з цим, земельна ділянка, на якій розташований наведений вище об`єкт нерухового майна перебуває у користуванні третьої особи у справі - Колективного сільськогосподарського підприємства ,,Руськополівське”.
За наведених обставин позивач звернувся до Тячівської міської ради зі зверненням від 28 липня 2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для оформлення права оренди земельної ділянки орієнтовною площею 242 га у зв`язку з набуттям права власності на 28/100 майнового комплексу, та відповідно припинення КСП ,,Руськополівське”  права постійного користування земельною ділянкою згідно з нормою п. "е"  ст. 141 Земельного кодексу України, яка передбачає, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.
Порядок надання земельних ділянок у користування регламентовано ст.123 Земельного кодексу України. 
Так,  надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (ч.1 ст. 123 ЗК).
Згідно з ч. 2  ст. 123 Земельного кодексу України  особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з ч. 3  ст. 123 КАС України  відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. 
При цьому, апеляційний звертає увагу, що відповідно до п. 34 ч. 1  ст. 26 Закону України ,,Про місцеве самоврядування” від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР  (надалі  - Закон № 280) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 59  Закону  № 280  рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч. 2  ст. 59 Закону №280/97-ВР).
Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів зазначає, що за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою обов`язковим є прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
До того ж, прийняття такого рішення здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23.11.2018 у справі №826/8844/16.
Суд першої інстанції дослідив надані сторонами докази та встановив, що відповідач не розглянув звернення позивача у місячний строк на пленарному засіданні сесії та не прийняв рішення за результатами його розгляду, натомість, листом від 04 серпня 2021 року № 05-26/1168 Тячівський міський голова повідомив, що Тячівської міської ради відсутні повноваження щодо припинення права користування КСП ,,Руськополівське”.
З огляду на встановлені обставини справи на норми права, що регулюють спірні вовідносини,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутність рішення  міської  ради за результатами розгляду звернення позивача від 28 липня 2021 року свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, відповідно до норм ст. 245 КАС України має наслідком зобов`язання відповідача вчинити певні дії,  в даному випадку – розглянути звернення позивача та прийняти відповідне рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги Тячівської міської ради, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції. А тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення такої апеляційної скарги.
Щодо обґрунтувань апеляційної скарги КСП ,,Руськополівське”, то такі, на переконання апеляційного суду, є частково обґрунтованими, зокрема, стосовно встановлення судом першої інстанції місцезнаходження об`єктів нерухомого майна, набутих позивачем на підставі договору купівлі-продажу частини майнового комплексу від 04.05.2016. 
Оскільки наявна в матеріалах справи копія вказаного вище договору містить виправлення адреси місяця розташування об`єкта продажу з вул. Центральної, 173 на вул. Головну, 173, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ст.317 КАС України змінити рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2021, виключивши з його мотивувальної частини покликання на договір купівлі-продажу 28/100 частини майнового комплексу від 24.05.2016, як на встановлення факту знаходження майна за адресою: с. Руське Поле, вул. Головна, буд. 173, Тячівський район, Закарпатська область.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач під час розгляду звернення позивача та прийняття рішення має право надати оцінку вказаним обставинам. 
Натомість у межах даної справи такі обставини не є предметом спору, оскільки ФГ ,,Продукти Карпат” оскаржує бездіяльність Тячівської міської ради щодо розгляду у встановленому порядку звернення позивача від 28 липня 2021 року на засіданні Тячівської міської ради.
Безпідставними вважає колегія суддів й вимоги апеляційної скарги щодо внесення змін до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 20.09.2021 в частині обґрунтування підстав залучення КСП ,,Руськополівське” до участі в справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а також до протокольної ухвали суду 20.10.2021 в частині визнання неявки представника третьої особи в судове засідання такою, що відбулася без поважних причин, оскільки відповідно до норм ст.294 КАС України такі ухвали не підлягають окремому оскарженню, а отже, суд апеляційної інстанції позбавлений будь-яких повноважень вносити зміни до таких процесуальних документів.
Також суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для зміни розподілу судових витрат, та, як просить апелянт – КСП ,,Руськополівське” стягнути на його користь з Фермерського господарства ,,Продукти Карпат” судовий збір у розмірі 6810 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, з огляду на наступне. 
Відповідно до положень  ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. (ч. 1  ст. 139 КАС України)
Згідно з ч.11  ст. 139 КАС України  судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 травня 2019 року в справі № 821/410/17.
Суд зазначає, що у даному спорі КСП ,,Руськополівське” було залучене до участі в справі як третя особа на стороні відповідача,  який є суб`єктом владних повноважень.           Відповідно до частини 2  ст.139 КАС України на користь суб`єкта владних повноважень можуть бути стягнуті лише витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз у випадку задоволенні позову суб`єкта владних повноважень. 
У справі, що розглядається рішення постановлено на користь позивача, а тому відповідно до норм ч.1 та ч.11 ст. 139 КАС відсутні правові підстави для стягнення з позивача судових витрат на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. 
Відтак, підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, проте вважає безпідставним покликання суду першої інстанції на договір купівлі-продажу 28/100 частини майнового комплексу від 04.05.2016 як на встановлення факту знаходження майна за адресою: АДРЕСА_2 , а тому рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши з мотивувальної частини таке покликання. 
Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Тячівської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства ,,Руськополівське” задовольнити частково.
Змінити рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 260/4065/21, виключивши з мотивувальної частини покликання на договір купівлі - продажу 28/100 частини майнового комплексу від 24.05.2016. 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 21.02.2022.