ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/4316/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                     фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року (головуючий суддя – Черниш О.А.)  в адміністративній справі

за позовом                                                   фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 

до                                                             Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області

про                                                             визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення №0001253304 від 20.07.2020 року, 
- податкове повідомлення-рішення №0001263304 від 20.07.2020 року, 
- податкове повідомлення-рішення №0001273304 від 20.07.2020 року, 
- податкове повідомлення-рішення №0001243304 від 20.07.2020 року, 
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000103304 від 20.07.2020 року, 
- рішення №0000243304 від 20.07.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, 
- податкове повідомлення-рішення №0000581305 від 20.02.2019 року.
В обґрунтування адміністративного позову, зокрема, зазначено про те що, наслідками документальної планової виїзної перевірки, оформленої актом №2/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 02.01.2019 року, щодо позивача винесено податкові повідомлення-рішення №0000501305, №0000511305, №0000521305, №0000531305, №0000541305, №0000551305, №0000561305, №0000571305, №0000581305, №0000591305 від 20.02.2019 року, вимога №Ф-0000061305 від 20.02.2019 року, а також рішення №0000111305 та №0000121305 від 20.02.2019 року. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року у справі №340/730/19 за позовом ОСОБА_1 окремі з цих рішень визнані протиправними та скасовані. Згодом позивач отримав нові податкові повідомлення-рішення, а саме №0001253304 від 20.07.2020 року про донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, №0001263304 від 20.07.2020 року про донарахування грошового зобов`язання з військового збору, №0001273304 від 20.07.2020 року про донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість, №0001243304 від 20.07.2020 року про застосування санкцій за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000103304 від 20.07.2020 року та рішення №0000243304 від 20.07.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Позивач не погоджується з цими рішеннями, а також з податковим повідомленням-рішенням №0000581305 від 20.02.2019 року, яким йому нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 17 837 574, 42 грн., посилаючись на незаконність висновків акту перевірки №2/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 02.01.2019 року про виявлені порушення норм податкового, валютного законодавства та заперечуючи заниження ним сум податків та зборів, установлених цим актом.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по справі №340/4316/20 в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень – відмовлено (т. 2, а.с. 86-92).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду, на підставі якої було прийнято відповідні оскаржувані рішення, була прийнята  ще 17 червня 2020 року, а самі повідомлення були винесені з пропуском відповідного строку – лише 20 липня 2020 року. Крім того, податковий орган не подав будь-яких доказів щодо дати отримання ним відповідного судового рішення . Отже, на думку Позивача, ці рішення було винесено з пропуском встановлених строків для їх прийняття, внаслідок чого вони є неправомірними.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Позивач також зазначив про те, що попередні повідомлення-рішення були прийняті ГУ ДФС у Кіровоградській області, а оскаржувані не тим же органом, який склав попередні повідомлення-рішення, а ГУ ДПС у Кіровоградській області. При цьому, Відповідач не подав суду доказів того, що він став правонаступником ГУ ДФС у Кіровоградській області в частині прав, які надаються п. 9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 26.11.1999 року по 23.07.2021 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебував на обліку платників податків в ГУ ДПС у Кіровоградській області. Основним видом його економічної діяльності була оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. З 23.07.2021 року позивач знову зареєстрований як фізична особа-підприємець.
У грудні 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, за наслідками якої складено акт №2/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 02.01.2019 року. (а.с. 32 – 47, т.1) 
За висновками акту у ході перевірки встановлені такі порушення:
- пункту 177.2, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 6 663 044,19 грн.;
- підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 555 253,68 грн.;
- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 33 591 грн.; зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за лютий 2017 року на загальну суму 18 310 грн.;
- пункту 44.3 статті 44, пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України в частині незберігання та ненадання на перевірку Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481, зареєстрованим в Мін`юсті України 01.10.2013 року за №1686/24218;
- підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині неподання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та невідображення сум виплачених доходів на користь фізичних осіб-підприємців за 2016 та 2017 роки;
- підпункту 164.1.1 пункту 164.1, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів фізичним особам за 2017 рік на загальну суму 1 980 грн.;
- підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України в частині заниження військового збору при виплаті доходів фізичним особам за 2017 рік на загальну суму 165 грн.;
- статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», пункту 3 постанови Правління Національного Банку України від 16.11.2012 року №475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», зареєстрованої в Мін`юсті 16.11.2012 за №1921/22233, в частині несвоєчасного надходженням валютної виручки від здійснення експортних операцій;
- пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в частині не відображення в декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 25.12.1995 року №207, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.01.1996 року за №18/1043, валютних цінностей, що знаходилися за межами України понад терміни, встановлені для проведення розрахунків по експортних контрактах;
- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 199 524,63 грн.
- пункту 2 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435, зареєстрованого в Мін`юсті України 23.04.2015 року за №460/26905, в частині неподання звіту про суми нарахованого єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності за 2017 рік. 
На підставі цього акту перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області прийняті такі рішення щодо ФОП ОСОБА_1 :
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000501305 від 20.02.2019 року, яким за порушення пункту 177.2, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 9 994 566, 29 грн., з яких 6 663 044,19 грн. - за податковим зобов`язанням, 3 331 522,10 грн. - за штрафними санкціями;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000511305 від 20.02.2019 року, яким за порушення підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 832 880, 52 грн., з яких 555 253,68 грн. - за податковим зобов`язанням, 277 626,84 грн. – за штрафними санкціями; 
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000521305 від 20.02.2019 року, яким за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 503 86,50 грн., з яких 33 591 грн. – за податковим зобов`язанням, 16795,50 грн. - за штрафними санкціями; 
- податкове повідомлення-рішення форми «В4» №0000531305 від 20.02.2019 року, яким за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 18 310 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №0000541305 від 20.02.2019 року, яким за порушення пункту 44.3 статті 44, пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 510 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №0000551305 від 20.02.2019 року, яким за порушення підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 510 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0000561305 від 20.02.2019 року, яким за порушення підпункту 164.1.1 пункту 164.1, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 2 475 грн., з яких 1 980 грн. – за податковим зобов`язанням, 495 грн. - за штрафними санкціями, 430,73 грн. – пеня;
- податкове повідомлення-рішення форми «Д» №0000571305 від 20.02.2019 року, яким за порушення підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 206, 25 грн., з яких 165 грн. - за податковим зобов`язанням, 41,25 грн. - за штрафними санкціями, 6, 30 грн. – пеня;
- податкове повідомлення-рішення форми «С» №0000581305 від 20.02.2019 року, яким за порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 17 837 574,42 грн.; 
- податкове повідомлення-рішення форми «С» №0000591305 від 20.02.2019 року, яким за порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» застосовано штраф за порушення строків декларування валютних цінностей у розмірі 2 380 грн.;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000061305 від 20.02.2019 року, якою визначено суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 199 524,63 грн.;
- рішення №0000111305 від 20.02.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штраф у розмірі 48 884,89 грн.;
- рішення №0000121305 від 20.02.2019 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким застосовано штраф у розмірі 170 грн. 
Не погодившись з цими рішеннями, позивач у березні 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року в адміністративній справі №340/730/19 позов ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Кіровоградській області задоволено частково, зокрема визнано протиправними та скасовано:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000501305 від 20.02.2019 року в частинні нарахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6 472 784,19 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 3 236 392,095 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000511305 від 20.02.2019 року в частині нарахування військового збору у розмірі 539 398,68 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 269 699,34 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0000521305 від 20.02.2019 року в частині нарахування податку на додану вартість у сумі 23 828 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 11 914 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «С» №0000591305 від 20.02.2019 року в частині нарахування штрафу у розмірі 1190 грн.;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000061305 від 20.02.2019 року в частині нарахування недоїмки у сумі ?181 654 грн.;?
- рішення №0000111305 від 20.02.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску у розмірі ?43 523,701 грн. (т. 1, а.с. 134– 149).?
Крім того, вказаним рішенням суду скасовано повністю податкове повідомлення-рішення форми «В4» №0000531305 від 20.02.2019 року про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування решти рішень ГУ ДФС у Кіровоградській області відмовлено. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 року та набрало законної сили 17.06.2020 року (т. 1, а.с. 150– 163).
На підставі зазначених судових рішень ГУ ДПС у Кіровоградській області, яке є правонаступником ГУ ДФС у Кіровоградській області, сформовано нові рішення щодо ФОП ОСОБА_1 , а саме:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0001253304 від 20.07.2020 року, яким за порушення пункту 177.2, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 285 390 грн., з яких 190 260 грн. – за податковим зобов`язанням, 95 130 грн. – за штрафними санкціями (т. 1, а.с. 28);
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0001263304 від 20.07.2020 року, яким за порушення підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 23 782,50 грн., з яких 15 855 грн. – за податковим зобов`язанням, 7927, 50 грн. – за штрафними санкціями (т. 1, а.с. 27); 
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0001273304 від 20.07.2020 року, яким за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 14 644,50 грн., з яких 9 763 грн. – за податковим зобов`язанням, 4 881, 50 грн. – за штрафними санкціями (т. 1, а.с. 26);
- податкове повідомлення-рішення форми «С» №0001243304 від 20.07.2020 року, яким за порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» застосовано штраф за порушення строків декларування валютних цінностей у розмірі 1190 грн. (т. 1, а.с. 29);
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000103304 від 20.07.2020 року, якою на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 17 870,63 грн. (т. 1, а.с. 30);
- рішення №0000243304 від 20.07.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 5 361,19 грн. (т. 1, а.с. 31).
Правомірність податкових повідомлень-рішень №0001253304 від 20.07.2020 року, №0001263304 від 20.07.2020 року, №0001273304 від 20.07.2020 року, №0001243304 від 20.07.2020 року, №0000581305 від 20.02.2019 року,  вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000103304 від 20.07.2020 року та рішення №0000243304 від 20.07.2020 року про застосування штрафних санкцій є предметом судового розгляду у даній справі.
Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що правомірність висновків акту документальної планової перевірки №2/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 02.01.2019 року про порушення позивачем вимог податкового та валютного законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування були предметом спору в адміністративній справі №340/730/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень. Судовими рішеннями у цій справі частково підтверджені висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 177.2, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які призвели до заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, застосування штрафних санкцій за порушення строків декларування валютних цінностей, виникнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки ці обставини встановлені судовими рішеннями в адміністративній справі №340/730/19, які набрали законної сили, тому за правилами частини 4 статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи та не можуть бути спростовані позивачем.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 54.5 статті 54 ПК України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Згідно з пунктом 58.2 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. 
У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення. 
Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 56.1 статті 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 56.18 статті 58 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пунктом 57.4 статті 57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу. 
Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу. У цьому випадку податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. (пункт 60.4 статті 60 ПК України)
Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за №124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі  - Порядок №1204). 
Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку №1204 якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.
Пунктом 7 розділу ІІ Порядку №1204 передбачено, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.
Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за №751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок №422), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин. 
Відповідно до пункту 3  розділу І Порядку №422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегрована картка платника (ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
Крім того, ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску). 
У главі 1 розділу V Порядку №422 унормована процедура формування первинних показників документів органів ДФС (податкових повідомлень-рішень, вимог про сплату недоїмки з єдиного внеску та рішень про застосування (нарахування) штрафних санкцій тощо) для відображення в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, та перенесення до ІКП. 
Згідно з пунктом 1 цієї глави працівники підрозділів, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи, при організації, проведенні та оформленні документів за їх результатами вносять інформацію до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в день вчинення відповідних дій: при направленні у встановлених законодавством випадках повідомлень платнику податків про початок документальної перевірки; підписанні наказів, направлень на проведення перевірок; реєстрації актів (довідок) перевірки, інших складених актів (довідок); при прийнятті та врученні податкових повідомлень-рішень, рішень, вимог та рішень щодо єдиного внеску.
Пунктом 2 глави 1 розділу V Порядку №422 передбачений такий порядок формування первинних показників за результатами контрольно-перевірочної роботи:
1) відображення в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум нарахування (зменшення) грошового зобов`язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ, зменшення/збільшення сум податкових зобов`язань, податкового кредиту з ПДВ, сум нарахування пені з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору здійснюється на підставі податкових повідомлень-рішень, форми яких затверджені відповідним нормативно-правовим актом.
Податкове повідомлення-рішення формується за кожним окремим податком, збором разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на орган ДФС, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
3) занесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, визначених за результатами перевірок платників єдиного внеску, здійснюється на підставі документів, форма яких визначається інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу V Порядку №422 не пізніше наступного робочого дня після дня вручення платнику податків податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску або отримання інформації про їх вручення працівник структурного підрозділу, який склав документ, вносить дату вручення документа до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.
Після внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР, інформації про дату вручення податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску облікові показники щодо донарахованих/зменшених органом ДФС грошових зобов`язань, єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування, відмови у бюджетному відшкодуванні, зменшення суми від`ємного значення ПДВ, врахованого у зменшення податкового боргу, одночасно переносяться до ІКП та відображаються датою граничного строку сплати/зменшення з використанням відповідних облікових показників (кодів операцій).
До настання граничного строку сплати/зменшення донараховані/зменшені суми за відсутності процедури адміністративного або судового оскарження не беруть участі у розрахунках.
Порядок дій до настання граничного строку сплати/зменшення донарахованих/зменшених сум за наявності процедури адміністративного або судового оскарження описано у главі 4 цього розділу.
За умови відсутності інформації про початок процедури адміністративного та/або судового оскарження з дня настання граничного строку сплати/зменшення відповідні донараховані/зменшені суми в ІКП беруть участь у розрахунках.
Відповідно до пунктів 1, 2 глави 4 розділу V Порядку №422, якою передбачена процедура відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП, працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зав`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.
Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.
Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.
В ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: 
2) інформація з ухвали суду про відкриття провадження.
На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Оскаржується в судовому порядку»).
4) інформація з рішення суду, прийнятого по суті.
Статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/»Вручено, судовий розгляд»/»Анульовано»).
У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/»Вручено, судовий розгляд»/»Анульовано» при частковому скасуванні.
При частковому скасуванні формується нове повідомлення-рішення/рішення/вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.
При збільшенні зазначених у податковому повідомленні-рішенні/рішенні/вимозі та/або рішенні щодо єдиного внеску сум формується повідомлення-рішення/рішення/вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до інформаційної системи органів ДФС та виконуються процеси, описані в пункті 2 глави 1 цього розділу).
На підставі інформації про результати судового оскарження (рішення суду, прийнятого по суті) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Вручено, судовий розгляд»), та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/зменшення суми.
У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
З матеріалів справи випливає те, що спірні податкові повідомлення-рішення про збільшення грошових зобов`язань та застосування штрафних санкцій, а також вимога та рішення щодо єдиного внеску складені 20.07.2020 року на підставі інформації про результати судового оскарження сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та сум єдиного внеску, нарахованих попередніми рішеннями ГУ ДФС у Кіровоградській області, прийнятими 02.02.2019 року на підставі акту документальної планової перевірки №2/11-28-13-05/2787201455 від 02.01.2019 року, та з огляду на часткове скасування цих сум рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року в адміністративній справі №340/730/19, яке набрало законної сили 17.06.2020 року. 
Часткове скасування судом у справі №340/730/19 первинних рішень контролюючого органу та зменшення за результатами судового оскарження визначених у них сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та сум єдиного внеску відповідно до пункту 60.4 статті 60 ПК України, пунктів 5, 7 розділу ІІ Порядку №1204, підпункту 4 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку №422 зумовлювало обов`язок Відповідача сформувати та направити Позивачу нові рішення, які містять зменшену суму грошових зобов`язань, штрафних санкцій та сум єдиного внеску, що залишилися підтвердженими за результатами судового оскарження.
При цьому, правомірність висновків акту документальної планової перевірки №2/11-28-13-05/2787201455 від 02.01.2019 року про порушення позивачем вимог податкового та валютного законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування були предметом спору в адміністративній справі №340/730/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень.
Судовими рішеннями у справі №340/730/19 частково підтверджені висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 177.2, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які призвели до заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, застосування штрафних санкцій за порушення строків декларування валютних цінностей, виникнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки обставини часткової правомірності висновків контролюючого органу про порушення Позивачем норм податкового законодавства, викладених в акті перевірки №2/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 02.01.2019 року, встановлені судовими рішеннями в адміністративній справі №340/730/19, які набрали законної сили, тому за правилами частини 4 статті 78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи та не можуть бути спростовані Позивачем. 
Разом з цим, доводи Позивача про неповне дослідження судом першої інстанції у даній справі доводів позовної заяви останнього, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що доводи позовної заяви у даній справі фактично зводяться до переоцінки висновків суду, викладених у судових рішеннях по справі №340/730/19, які набрали законної сили та не підлягають переоцінці в даній справі.
Щодо посилань Позивача на відсутність доказів правонаступництва ГУ ДПС у Кіровоградській області, колегія суддів звертає увагу на наступне. 
Відповідно до постанови КМУ від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Держаної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу України шляхом поділу.
Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.
Згідно з постановою КМУ від 19.06.2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби України», проведено реорганізацію головних управлінь ДФС в областях.
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 29.08.2019 № 5 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Кіровоградській області» - розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області функцій і повноважень, покладених на нього положенням про Головне управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.07.2019 року №14, та функціональних повноважень Головного управління ДФС у Кіровоградській області, що припиняється. 
Правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.
Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 10.09.2020 по справі № 420/5772/18, від 30.12.2020 по справі № 805/4361/17-а.
Із зазначеного слідує, що з дати початку виконання Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області повноважень щодо адміністрування податків і зборів відбулося фактичне адміністративне правонаступництво, тому на винесення нових рішень за результатами розгляду адміністративної справи №340/730/19 було уповноважене саме Головну управління ДПС у Кіровоградській області, а не Головне управління ДФС у Кіровоградській області, яке хоч і не було повністю припинено, але функцій з адміністрування податків і зборів на момент виникнення спірних правовідносин вже не виконувало.
Щодо посилань фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на не подання контролюючим органом доказів щодо дати отримання ним копій судових рішень у справі №340/730/19 як на підставу вважати строк для винесення нових рішень пропущеним, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що Позивач не обґрунтовував свої позовні вимоги у даній справі пропуском Відповідачем строку для винесення спірних рішень, тому відповідно Відповідач не мав обов`язку доводити протилежне й надавати докази отримання копій рішень у справі №340/730/19.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для скасування рішень контролюючого органу, прийнятих за результатами розгляду судом адміністративної справи №340/730/19.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм матеріального права, тому останнє підлягає залишенню без змін.
Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по справі №340/4316/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова