ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6242/21                                                                  Головуючий у І інстанції - Шулежко В.П.
                                                                                                                            Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  18 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Карпушової О.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 12.02.2021 № 100 «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки TOB «НАШ 365», м. Київ (HP №01544-м від 08.11.2019, супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Національною радою всупереч положенням Інструкції та Регламенту прийняте необґрунтоване рішення про призначення позапланової безвиїзної перевірки, яке є за своїм змістом невмотивованим втручанням в діяльність позивача. В оскаржуваному рішенні відповідачем не взято до уваги те, що наведені вислови запрошеної до програми особи є оціночними судженнями, в результаті чого Національною радою було зроблено неправильні висновки. Крім того, позивач зазначив, що Національною радою всупереч положенням Інструкції без дослідження належних доказів ознак порушення  прийняте необ`єктивне рішення про призначення позапланової виїзної перевірки, з огляду на те, що будь-які документи, зокрема акти моніторингу Національною радою не досліджувались, акт перевірки та запис моніторингу до оскаржуваного рішення не долучено. На думку позивача, відповідачем зроблено необґрунтований висновок без посилання на належні докази та норми законодавства щодо порушення позивачем вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», тому призначення позапланової виїзної перевірки позивача є незаконним.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено у повному обсязі. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що Національна рада з дотриманням установленої процедури прийняла оскаржуване рішення за наявності для цього визначених законом підстав.
На дане судове рішення позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що  викладені в позові.
Відповідачем  подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, при цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, ТОВ «НАШ 365» є юридичною особою, якій Національна рада видала ліцензію на мовлення серії HP №01544-м від 08.11.2019 (супутникове (телебачення), логотип: «НАШ»), строком дії до 08.11.2029.
Рішенням Національної ради від 12.02.2021 № 100 «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки TOB «НАШ 365», м. Київ (HP №01544-м від 08.11.2019, супутникове ТБ, логотип: «НАШ»)» призначено позапланову безвиїзну перевірку діяльності TOB «НАШ 365» з метою перевірки дотримання вимог:
абзацу 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Не допускається використання телерадіоорганізацій для: закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті);
пунктів а), в) та з) частини 1 статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Телерадіоорганізація зобов`язана: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію; не поширювати матеріали, які порушують презумпцію невинуватості підозрюваного, обвинуваченого або упереджують рішення суду);
частини 1 статті 28 Закону України «Про інформацію» (Інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини).
Вважаючи зазначений наказ про призначення позапланової безвиїзної перевірки протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв правомірно, що він і довів суду.
Проте, колегія суддів не може повною мірою погодитись з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
В абз. 4 п. 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи правового акта індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.
Колегія суддів зазначає, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Так, з матеріалів справи вбачається і не є спірним, що у визначений спірним рішенням відповідача строк (з 26.02.2021 по 12.03.2021) перевірка була проведена, тобто, рішення про її призначення виконано і вичерпало свою дію.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 зробила висновок, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Виходячи з наведеного, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
При цьому поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Таким чином, колегія суддів, з урахуванням  позиції Великої Палати Верховного Суду, дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.
Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 238, 243, 289, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року - скасувати та прийняти постанову, якою провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НАШ 365» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                             Л.В. Губська

Судді:                                                                                                              О.В. Епель

                                                                                                            О.В. Карпушова