ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року	Львів	Справа № 380/13851/21 пров. № А/857/23546/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року (головуючий суддя Москаль Р.М., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 в розмірі 4798,50 грн.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 з урахуванням базового місяця лютий 2008 року на суму 80343,18 грн., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по червень 2018 року відповідно до вимог п.5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), з врахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за червень 2019 року відповідно до абзацу 6 статті 4 Порядку №1078 з врахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 із застосуванням базового місяця січня 2016 року. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 в сумі 86024 (вісімдесят шість тисяч двадцять чотири) гривні 06 коп. Встановлено, що при виплаті позивачу індексації в сумі 86024,06 грн. утриманні з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів відповідачу слід одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертизи в сумі 985 (дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень та на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) гривень.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, військової частини НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального права, а також не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що частиною 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ (надалі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-ХП передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Положеннями статті 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до ст. 6 Закону № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Водночас в силу вимог ст.ст. 18, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Згідно пункту 4 цього Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Як було вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №380/9240/20 апелянт, здійснив нарахування та виплату індексації за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 в сумі 4798,50 грн, при цьому апелянт підтвердив та забезпечив право позивача на її отримання
При цьому, розрахунок індексації грошового забезпечення за спірний період був проведений з урахуванням базового місяця - грудень 2015 року.
Так, положеннями п. 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до грудня 2015 року, визначалось, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Таким чином, положення п. 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до грудня 2015 року, передбачали, що базовим місяцем є місяць зростання грошових доходів населення, а не місяць підвищення саме постійних складових грошового забезпечення.
В той же час, у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.
Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
В редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу...».
Таким чином, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.
Разом з тим, відповідні зміни до Порядку № 1078 були внесені постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).
Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1-3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 1013: «Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078».
Отже, Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено базовий місяць (грудень 2015 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.
Відтак, для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку № 1078, як базовий місяць (місяць підвищення) відповідач повинен врахувати грудень 2015 року, що передбачено абзацом другим пункту 3 Постанови № 1013.
Як зазначалось вище, з 01.12.2015 замість базового місяця введено поняття місяць, у якому відбулося підвищення - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.
Своєю чергою, звертає увагу на долучену довідку-розрахунок про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення позивачу за підписами командира військової частини, начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , сформованої бухгалтером ФЕС в/ч НОМЕР_1 з відбитком гербової печатки відповідача вих.№1484 від 13.12.2021, за якою позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 в сумі 4798,50 грн., із врахуванням базового місяця грудня 2015 року.
У вказаній довідці є примітка, згідно з якою такий базовий місяць встановлено у зв`язку з збільшенням окладу.
При розгляді судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, що підтверджують зміну постійних складових грошового забезпечення, щодо визначення базового місяця для нарахування та виплати індексації за спірний період.
Статтею 9 Закон №2011-ХІІ та Постановою №1294 визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
В подальшому відповідно до п.4 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого Наказом Міністра Оборони України від 07 червня 2018 року №260, визначено складові грошового забезпечення, за якими і проводиться розрахунок грошового забезпечення військовослужбовців із числа рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), а саме включає:
посадовий оклад (постійна складова);
оклад за військовим званням (постійна складова);
надбавку за вислугу років (постійна складова);
підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;
надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;
доплати за науковий ступінь та за вчене звання;
премію;
одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Тобто, місяць в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових є базовим місяцем при проведенні індексації.
Оскільки, величина індексу споживчих цін у квітні - червні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103% індексація позивачу не нараховувалась.
Отже, при розрахунку індексації грошового забезпечення Позивача за період з січня 2016р. по червень 2018р. необхідно враховувати вказані базові місяці зміни постійних складових грошового забезпечення позивача, оскільки базовим місяцем при розрахунку індексу споживчих цін вважається місяць, у якому відбувається підвищення заробітної плати за рахунок збільшення її постійних складових.
Вказана позиція відповідає правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 825/1832/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 825/565/17, у яких Верховним Судом вказано, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових ), є базовим при проведенні індексації. Також, правовим позиціям Апеляційної інстанції, зокрема викладених в постановах: від 27.09.2021 у справі№ 420/8472/20 Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 у справіМ 420/3253/20 П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Виходячи із наведеного вище, апелянт вважає, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача за період 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем слід враховувати саме грудень 2015 року, а не січень 2008 року, а з 01.03.2018 до 12.06.2018 з базовим місяцем березень 2018 року.
За таких обставин, відповідачем здійснено нарахування та виплату індексації з врахуванням вірних базових місяців для обчислення індексації - грудня 2015 року та березня 2018 року правомірно відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 в сумі 86024 (вісімдесят шість тисяч двадцять чотири) гривні 06 коп. та встановлення при виплаті позивачу індексації в сумі 86024,06 грн. утримання з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів відповідачу слід одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, то апелянт зазначає, що з положень Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078, можливо зробити обґрунтований висновок, що обчислення, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення належить до виключних повноважень роботодавця. А тому ні суд, ні позивач не може перебирати на себе ці повноваження і обчислювати самостійно фіксовану суму 86024,06 грн індексації, та встановлювати з цієї фіксованої суми утримання передбачених законодавством податків та зборів відповідачу слід одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
Щодо взяття до уваги та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь позивача судові витрати на проведення експертизи в сумі 985 (дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.
При розгляді Львівським окружним адміністративним судом аналогічного адміністративного спору між сторонами в рішенні, яке набрало законної сили від 29.12.2020у у справі №380/9240/20 зазначено: «Щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі 90822,56 грн, суд враховує наступне. В обгрунтування вказаного розміру індексації грошового забезпечення позивач посилається на висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 24.09.2020 року №5773, складений за результатами проведення судово-економічної експертизи по заяві ОСОБА_1 від 26.08.2020.
Надаючи оцінку поданому позивачем висновку експерта з урахуванням наданих відповідачем заперечень щодо нього, суд виходв з того, що відповідно до ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з проведенням судово-економічної експертизи від 24.09.2020 №5773 у розмірі 1970,00 грн, то апелянт зазначає, що проведення експертного дослідження було здійснено за ініціативою позивача, не у зв`язку зі зверненням до суду та не пов`язане з розглядом справи. Звернення позивача до суду з вимогою провести індексацію грошового забезпечення та виплатити заборгованість після отримання листа відповідача з повідомленням про не проведення такого нарахування, не вимагала обов`язкового проведення попередньо експертного дослідження.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України до 12.06.2018. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.06.2018 №52-РС звільнений з військової служби у запас; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.06.2018 №122 ОСОБА_1 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 12.06.2018. 
На день виключення зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 не проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.06.2018, що надалі стало причиною для звернення позивача до суду і відповідно 29.12.2020 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №380/9240/20, відповідно до якого позов ОСОБА_1 задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно; зобов`язав ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, в задоволенні інших позовних вимог відмовив.
За результатом апеляційного оскарження цього рішення Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 19.04.2021 змінив рішення Львівського окружного адміністративного суду №380/9240/20 від 29.12.2020, а саме, в абзацах другому і третьому резолютивної частини цього рішення суду формулювання «по 28.02.2018 року» змінено формулюванням «по 12 червня 2018 року», у решті рішення залишене без змін.
На виконання рішення суду у справі №380/9240/20 на картковий рахунок позивача 29.01.2021 поступили грошові кошти в сумі 4798,50 грн. Листом №690/46 від 28.07.2021 ВЧ НОМЕР_1 повідомила позивача про проведення нарахування та виплату індексації грошового забезпечення та судових витрат в сумі 1500 грн. 
За заявою ОСОБА_1 від 26.08.2020 Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз провів судово-економічну експертизу, на вирішення експертизи поставив таке питання: на яку суму документально підтверджується розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 відповідно до вимог Закону України від 03.07.1991 №1282-УІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМ України №1078 від 17.07.2003.
За результатами проведеної судово-економічної експертизи складений висновок №5773 від 24.09.2020, відповідно до якого розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 12.06.2018 відповідно до вимог Закону України від 03.07.1991 №1282-УІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 підтверджується в загальній сумі 90822,56 грн. У висновку експерт зазначив, що у березні 2018 року відбулось збільшення посадового окладу ОСОБА_1 , передбаченого для посади вказаного військовослужбовця. З посиланням на пункт 5 Порядку №1078 експерт визначив, що у випадку, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. В результаті проведених розрахунків експерт зазначив, що сума індексації у березні 2018 року перевищує суму зростання грошового доходу у вигляді оплати праці (грошового забезпечення) на 3082,17 грн., відповідно, місячна фіксована сума індексації грошового забезпечення в період з березня 2018 року по травень 2018 року склала 3082,17 (4100,17 - 1018,00 = 3082,17 грн.).
При прийнятті рішення суд першої інстанції вірно врахував, що згідно з статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХП) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в статті 1-2 Закону №2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з статтею 9 Закону №2011-ХП держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХП (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Стаття 4 Закону №1282-ХІІ визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, в редакції від 01.01.2015, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Законом №911-УІІІ від 24.12.2015, який набрав чинність з 01.01.2016, внесені зміни у частину першу статті 4 Закону №1282-ХП цифри « 101» замінені цифрами « 103».
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Частиною другою статті 5 Закону №1282-ХП визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону №1282-ХІІ).
Відповідно до норм статті 6 Закону №1282-ХП у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), в редакції від 21.06.2012, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013). Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015.
Відповідно до пункту 3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно було вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.
Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 до Порядку №1078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції:
« 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.
Працівникам підприємств і організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та положень цього Порядку.».
Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 внесені зміни в абзац другий пункту 1-1 Порядку №1078, цифри « 101» замінено цифрами « 103». Ці зміни, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №77 від 11.02.2016, застосовуються з 1 січня 2016 року.
Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Згідно з пп.2) пункту б Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Приймаючи рішення суд першої інстанції вірно вважав, що індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує:  101 відсоток - за період до 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-ХІІ в редакції, що діяла до 01.01.2016); 103 відсотки - за період після 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №911-УШ від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).
У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, якою були внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку №1078, з 01.01.2016 змінився порядок нарахування індексації, оскільки «базовим» місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.
ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил до 12.06.2018. В період 2016-2018 років відповідач не здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивача з мотивів відсутності бюджетних асигнувань. Такі його дії визнано протиправними, на виконання рішення суду у справі №380/9240/20 відповідач здійснив нарахування позивачу суд індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 12.06.2018 в сумі 4798,50 грн., вважає, що «базовий» місяць для обчислення зростання індексу споживчих цін слід застосовувати грудень 2015 року та січень 2016 року.
З огляду на це, суд правильно вказав, що спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем «базового» місяця для здійснення нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 12.06.2018, а також наявність підстав для виплати фіксованої величини індексації за період з березня 2018 року по червень 2018 року (в тому числі нарахування індексації грошового забезпечення за червень 2018 року пропорційно до відпрацьованого часу). 
При цьому, судом вірно враховано, що пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013, що діє з 01.12.2015, пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 №201/10/137-16 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Розмір посадового окладу за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні в період з 01.01.2008 до 01.03.2018, був визначений постановою КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, якою затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1-8, 30-32; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33. Постанова №1294 набрала чинності 01.01.2008. Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01.03.2018, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. №704.
З урахуванням викладеного правильним є висновок суду першої інстанції, що в контексті нової редакції Порядку №1078 саме січень 2008 року слід вважати «базовим» місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача (за період 01.01.2016 до 01.03.2018), оскільки в цей місяць востаннє підвищувалися посадові оклади військовослужбовців в Україні. Відповідно, внаслідок невірного визначення «базового» місяця відповідач здійснював нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у заниженому розмірі.
Оскільки, відповідач на виконання судового рішення у справі №380/9240/20 вже здійснював нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , реалізувавши свою компетенцію, проте допустив методологічну помилку (щодо визначення «базового» місяця), що призвела до істотного заниження належних позивачу сум індексації, то суд першої інстанції вірно вважав неефективним способом повторно зобов`язувати відповідача здійснювати розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за наявності в справі висновка судово-економічної експертизи, що містить детальний розрахунок суми індексації з висвітленням алгоритму нарахування та числових значень, які використано при обчисленнях. При цьому суд першої інстанції підставно погодився з висновком експерта №5773 від 27.09.2020, оскільки відсутні помилки при здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в сумі 80343,18 грн. 
Оцінюючи доводи сторін щодо фіксованої суми індексації суд правильно врахував, що видана відповідачем довідка про грошове забезпечення позивача за 2016-2018 роки (а.с.32) свідчить про те, що реальне зростання грошових доходів позивача в березні 2018 року становило 529,34 грн. (11188,06- 10658,72) та було меншим за правильно обчислену суму індексації за лютий 2018 року (4100,17грн.). З огляду на це, суд підставно погодився з проведеним експертом нарахування так званої «фіксованої» суми індексації за період з березня по травень 2018 року в сумі 9246,51 грн. ((4100,17-1018,00)*3).
Крім того, суд вірно врахував, що згідно абз. 6 пункту 4 Порядку №1078 у разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу. З огляду на те, що в червні 2018 року позивач відпрацював 13 днів (з 30), сума індексації виплачується пропорційно відпрацьованому часу та, відповідно, становить 1232,87 грн.
Оскільки попередньо застосований спосіб захисту прав позивача (рішення суду зобов`язального характеру у справі №380/9240/20) не призвів до відновлення права позивача на отримання грошового забезпечення у встановленому законом розмірі, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, про можливість вийти за межі позовних вимог, і відповідно ефективним способом захисту прав позивача є стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 конкретної суми індексації грошового забезпечення, що за період за період з 01.01.2016 по 12.06.2018, за вирахуванням попередньо нарахованої суми (4798,50 грн.), становить 86024,06 грн. (90822,56-4798,50).
Також, суд першої інстанції при розгляді справи правильно застосував положення пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 (далі - Порядок №44), та вірно, з урахуванням положень ст. 139 КАС України,.  вирішив питання розподілу судових витрат. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року по справі № 380/13851/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін