ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2022 року           справа №360/4302/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року у справі  № 360/4302/21 (головуючий І інстанції Захарова О.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – ГУПФУ в Луганській області, відповідач) про визнання неправомірною бездіяльності про відмову у зарахуванні до трудового стажу періодів роботи з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року в Луганському облвиконкомі, з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року в ВАТ «Віалент ЛТД» та з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року в ВАТ «Нефтеімпекс»; зобов`язання зарахувати до трудового стажу вказані періоди роботи, здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням до стажу вищезазначених періодів роботи з дати звернення, та виплатити заборгованість з 08.03.2021 року .
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року позов задоволено: 
- визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо незарахування до загального стажу періодів роботи позивача з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року в Луганському облвиконкомі, з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року в ВАТ «Віалент ЛТД» та з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року в ВАТ «Нефтеимпекс»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до загального стажу позивача періоди роботи з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року в Луганському облвиконкомі, з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року в ВАТ «Віалент ЛТД» та з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року в ВАТ «Нефтеімпекс» та провести перерахунок пенсії з урахуванням цих періодів з 08.03.2021 року з виплатою заборгованості, з урахуванням фактично виплачених сум.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до загального: з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року у зв`язку з відсутністю підпису відповідальної особи та печатки на звільненні, що порушує вимогу п. 4.1 Інструкції № 58; з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року у зв`язку із тим, що дата зарахування на роботу та підстава про зарахування дописані ручкою іншого кольору, що порушує п. 2.4 Інструкції № 58; з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року у зв`язку із тим, що у підставі про зарахування на роботу має місце виправлення у році, що порушує вимоги п. 2.4 Інструкції.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, при цьому, доказів надіслання копії відзиву позивачем не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
До відзиву додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи (п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України).
Таким чином, позивачем порушено вимоги ч.ч. 3, 4 ст. 162 КАС України, тому апеляційний суд залишає поза увагою відзив позивача на апеляційну скаргу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивачу з 08.03.2021 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із розрахунку стажу для призначення пенсії: 35 років 02 місяці 01 день (а.с. 69).
Позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганського району Луганської області із заявою від 23 квітня 2021 року, зареєстрованою в управлінні 25.04.2021, згідно з якою просив повідомити які періоди роботи не були зараховані до його загального трудового стажу (а.с. 114).
Листом від 14.05.2021 року № 15-94/Ч-01/8-1232/21 УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області повідомлено, що до страхового стажу позивача не було зараховано наступні періоди: з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року у зв`язку з відсутністю підпису відповідальної особи та печатки на звільненні, що порушує вимогу п. 4.1 Інструкції № 58; з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року у зв`язку із тим, що дата зарахування на роботу та підстава про зарахування дописані ручкою іншого кольору, що порушує п. 2.4 Інструкції № 58; з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року у зв`язку із тим, що у підставі про зарахування на роботу має місце виправлення у році, що порушує вимоги п. 2.6 Інструкції (а.с. 17-18).
Згідно трудової книжки в спірні періоди позивач працював:
- в Луганському облвиконкомі: з 11.10.1990 року призначений за переводом консультантом президіума місцевої ради народних депутатів по правовим питанням; з 05.06.1992 року у зв`язку із реорганізацією апарату місцевої ради звільнений за переведенням в секретаріат обласної ради народних депутатів; з 05.06.1992 року прийнятий за переведенням консультантом секретаріата обласної ради народних депутатів по питанням правової роботи; з 07.02.1994 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України;
- у ВАТ «Віалент ЛТД»: з 03.03.1994 року прийнятий на роботу на посаду директора; з 01.06.1995 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України;
- у ВАТ «Нефтеімпекс»: з 01.06.1995 року прийнятий на роботу на посаду директора; з 29.08.1996 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с. 7-16).
За ч. 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ч. 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За абз. 9, 10 ч. 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно ч. 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно ч. 4 статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
За ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
В період з 20 червня 1974 року по 17 серпня 1993 року порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначала Інструкція, затверджена постановою Держкомпраці від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162), яка втратила чинність у зв`язку із набранням чинності Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).
Відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів мотивована порушенням правил оформлення трудових книжок, визначених Інструкцією № 58, а саме: з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року у зв`язку з відсутністю підпису відповідальної особи та печатки на звільненні, що порушує вимогу п. 4.1 Інструкції № 58; з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року у зв`язку із тим, що дата зарахування на роботу та підстава про зарахування дописані ручкою іншого кольору, що порушує п. 2.4 Інструкції № 58; з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року у зв`язку із тим, що у підставі про зарахування на роботу має місце виправлення у році, що порушує вимоги п. 2.6 Інструкції № 58 (а.с. 17-18).
За п. 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства (п. 1.5 Інструкції № 58).
Згідно п. 2.2 Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
За п. 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.4 Інструкції № 58).
Згідно п. 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
За п. 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Згідно трудової книжки позивача щодо спірного періоду з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року у Луганському облвиконкомі встановлено, що позивач прийнятий на роботу 11.10.1990 року, звільнений - 07.02.1994 року (записи 15, 18 трудової книжки).
Записи 16, 17 свідчать, що відбулась реорганізація апарату місцевої ради, а не в цілому органу, і позивач був переведений в цьому ж органі за результатами реорганізації на іншу посаду.
У зв`язку з цим суд не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підпису відповідальної особи та печатки при звільненні у записі 16 від 05.06.1992 трудової книжки, та порушення вимог пункту 4.1 Інструкції № 58.
При цьому, позивач звільнений з Луганського облвиконкому 07.02.1994 року, що підтверджується записом 18 трудової книжки, в якому зазначена відповідальна особа, її підпис, вказаний номер розпорядження та наявна печатка органу (а.с. 87).
Таким чином, спірний період роботи позивача з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року у Луганському облвиконкомі безпідставно не зараховано відповідачем до трудового стажу позивача.
Щодо незарахування періодів роботи позивача з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року та з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року у зв`язку із порушеннями порядку заповнення трудової книжки позивача як допис ручкою іншого кольору та наявність виправлення.
За п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Згідно п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
За абз. 1,3 пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно п. 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).
За абз. 1 пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Таким чином, страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Інші документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами потребуються виключено у випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.
При цьому, значення трудової книжки як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Крім того, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу. Визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність таких записів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 6 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, від 17 липня 2018 року у справі № 220/989/17.
За п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки» тягар відповідальності за порушення порядку ведення трудових книжок покладається на відповідальну посадову особу роботодавця, а не на працівника.
Крім того, оскільки записи в трудовій книжці позивача містять необхідну інформацію про роботу у спірних періодах на роботах за умовами трудового договору на вказаних підприємствах, такі періоди мають бути зараховані до страхового стажу.
Таким чином, періоди роботи позивача з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року, з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року підлягають зарахуванню до страхового стажу.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про  визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо незарахування до загального стажу періодів роботи позивача з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року в Луганському облвиконкомі, з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року в ВАТ «Віалент ЛТД» та з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року в ВАТ «Нефтеимпекс»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до загального стажу позивача періоди роботи з 11.10.1990 року по 04.06.1992 року в Луганському облвиконкомі, з 03.03.1994 року по 01.06.1995 року в ВАТ «Віалент ЛТД» та з 01.06.1995 року по 29.08.1996 року в ВАТ «Нефтеімпекс» та провести перерахунок пенсії з урахуванням цих періодів з 08.03.2021 року з виплатою заборгованості, з урахуванням фактично виплачених сум.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року у справі  № 360/4302/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 16 лютого 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     І.Д. Компанієць