СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року                                  м. Харків                        Справа № 922/3467/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"  (вх. 3763Х/1)  на рішення Господарського суду Харківської області від 19.11.2021 (суддя Лавренюк Т.А.) у справі №922/3467/21

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ
до  1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2005 ЛТД", м. Харків
     2. Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Київ
  про  стягнення 11  035,95грн  

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2005 ЛТД" та Фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість за договором від 05.08.2020 в розмірі 11035,95грн. яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9 892,53грн., заборгованості за відсотками з користування кредитом в розмірі 1 024,70грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 118,72грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання першим відповідачем умов договору банківського обслуговування від 05.08.2020, укладеного між сторонами шляхом підписання першим відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку, та на договір поруки № Р1605000514877529604 від 10.11.2020, укладений між позивачем та другим відповідачем, предметом якого є надання поруки другим відповідачем за виконання зобов`язань першого відповідача, які випливають з договору банківського обслуговування від 05.08.2020.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2021 у справі №922/3467/21 (суддя Лавренюк Т.А.) у задоволенні позову відмовлено повністю.
АТ КБ "Приватбанк" з рішенням Господарського суду Харківської області від 19.11.2021 у справі №922/3467/21 не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021    для розгляду справи №922/3467/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021   відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на рішення Господарського суду Харківської області від 19.11.2021 у справі №922/3467/21.  Відповідачам встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог  ст. 263 ГПК України). Призначено справу до розгляду на    "07" лютого 2021 р. об 11:00     годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2021  , у зв`язку з відпусткою судді Хачатрян В.С., для розгляду справи №922/3467/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.
Відзивів на апеляційну скаргу позивача не надходило.
У судове засідання учасники справи не з`явились.
Позивач у засідання суду не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Зважаючи на те, що явка сторін не була визнана обов`язковою і неявка відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності сторін, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05.08.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2005 ЛТД» було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та відкриття поточного рахунку та рахунку для соціальних виплат.
За змістом вказаної анкети:
- характеристика джерел надходження коштів та інших цінностей на рахунки клієнта - господарська діяльність; кошти отримані від продажу цінних паперів - ні; кошти отримані від продажу або відступлення права грошової вимоги - ні; кредити - ні; кошти отримані від укладення строкових контрактів або використання інших похідних фінансових інструментів та деривативів - ні; інвестиції засновників/власників - ні; позика - ні;
- мета встановлення ділових відносин з банком (якими послугами збираєтесь користуватись) - депозити - ні; кредитування - ні; операції з цінними паперами - ні; розрахунково-касове обслуговування - так; система Клієнт-банк - так; документарні операції - ні; зарплатні проекти - ні; інкасація - ні;
- послуги банку, що планується використовувати і відповідальні особи - рахунок та розрахунки з партнерами в національній валюті  Сердечна О.А.; кредитні продукти - не планую використовувати; депозитні операції - не планую використовувати; валютний рахунок і розрахунки за ЗЕД - не планую використовувати; продукти для торгівлі - не планую використовувати; виплата заробітної плати - не планую використовувати; виплата відрядних - не планую використовувати;
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД», підписанням цієї анкети-заяви, приєднується до Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет в редакції, чинній на дату підписання цього документу та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування.
Вказана анкета-заява підписана представниками сторін та скріплена відтисками печатками банку та клієнта.
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зазначає, що за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД» станом на 01.06.2021 наявна заборгованість у сумі 9892,53 грн.
Так, Акціонерне товариство Комерційній банк «Приватбанк» зазначає, що банком було встановлено кредитний ліміт на поточному рахунку Товариству з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД», а саме - станом на 06.08.2020 сума кредитного ліміту становить - 0,00грн; 11.11.2020 - 10 000,00грн; 06.12.2020 - 10 000,00грн; 29.04.2021  10000.00грн, про що свідчить довідка банку від 17.08.2021.
Позивачем до матеріалів справи надано витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в частині послуги "Кредитний ліміт", за змістом п. 3.2.1.1.1 яких кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.
Пунктом 3.2.1.1.3 наведених Умов передбачено, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.
Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, відповідно до п.3.2.1.1.8 Умов, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі "Угода").
Ліміт, згідно з п.3.2.1.1.6 Умов, може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інші факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.
За змістом виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД» з 06.08.2020 по 09.08.2021 вихідний залишок актив -9892,53грн.
У відповідності до виписки банку по банківському рахунку № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД» з 06.08.2020 по 09.08.2021 вихідний залишок актив  118,72 грн.
Згідно з випискою банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД» № НОМЕР_2 з 06.08.2020 по 09.08.2021 вихідний залишок актив - 0,00грн.
Відповідно до виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал 2005 ЛТД» № НОМЕР_3 з 06.08.2020 по 09.08.2021 вихідний залишок актив -1024,70грн.
Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» до матеріалів справи наданий акт-звірки б/н б/д, підписаний в односторонньому порядку з боку позивача, за змістом якого за кредитним договором від 05.08.2020 № б/н станом на 09.08.2021 наявна заборгованість за наданим кредитом у сумі 11 035,95грн, яка складається з 9892,53грн - заборгованість за кредитом; 1024,70грн - заборгованість зі сплати відсотків; 118,72 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.
Доказів направлення вказаного акту звірки першому відповідачу матеріали справи не містять.
В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором, 10.11.2020 між позивачем (кредитором) та Фізичною особою ОСОБА_1 (другий відповідач, поручитель) укладено договір поруки № Р1605000514877529604, відповідно до умов якого другий відповідач поручився перед позивачем за виконання першим відповідачем зобов`язань за договором-приєднання до: 1.1.1 розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно з пп.3.2.1.4.2 Угоди-1 - 16,5% річних; за період користування кредитом згідно п.3.2.1.4.5 Угоди - 33% річних; б) комісійної винагороди згідно п.3.2.1.4.13 Угоди в розмірі 3% від суми перерахувань; в) винагороди за використання ліміту, відповідно до п.3.2.1.4.1 Угоди 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць; г) кредиту в розмірі 10 000,00грн.
Якщо під час виконання Угоди-1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності другого відповідача, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою в розмірах таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.
Відповідно до п.1.1.2 договору поруки до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг по сплаті: процентної ставки за користування кредитом; за період користування кредитом згідно з пп. 3.2.2.2 "Угоди-2" - 13% річних; винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені в "Угоді-2" по кредиту в розмірі 5 000,00грн.
За умовами п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою-1" та "Угодою-2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. 
Відповідно до п.1.5 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1 та/або угодою-2, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Пунктом 4.1 договору сторони узгодили, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за угодою цей договір припиняє свою дію.
Вказаний договір підписаний з боку поручителя ОСОБА_1 електронним підписом та скріплений печаткою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".
Посилаючись на те, що перший відповідач прострочив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у останнього виникла заборгованість у розмірі 11035,95грн, яка, на переконання банку, підлягає солідарному стягненню з першого та другого відповідачів, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду за захистом своїх прав.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ч.1  ст.509 Цивільного кодексу України  визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1  ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ч.1  ст.1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
В силу приписів ч.ч.1, 2  ст.1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.
Згідно положень ч. 1  ст. 1072 Цивільного кодексу України, банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.
Водночас, з огляду на норми ч.1  ст.1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Тобто, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка.
Таке кредитування рахунку клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатності грошових коштів на його рахунку.
Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до чс.ч.1, 2  ст.207 Цивільного кодексу України  правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626,  628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1  ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 910/11298/17, встановлені обставини прийняття, повного виконання банком та часткового виконання позичальником кредитного договору переконливо свідчать про схвалення цього договору в силу вимог  статті 241 Цивільного кодексу України, що в свою чергу вказує на його чинність та обов`язковість виконання сторонами.
У випадку, якщо безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" не повернуті, а також вимоги ч.2  ст.530 Цивільного кодексу України  за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, правомірним є висновок про зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц.
Судом попередньої інстанції встановлено, що сторонами спору в анкеті-заяві клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 05.08.2021, підписаної першим відповідачем та позивачем, не було погоджено встановлення кредитного ліміту чи надання інших послуг з кредитування.
Умови вказаної анкети-заяви не містять будь-якого встановленого кредитного ліміту, відомостей про отримання відновлюваної або невідновлюваної кредитної лінії, умов користування кредитом.
Крім того, незважаючи на погодження банком та клієнтом у анкеті-заяві від 05.08.2021 як невід`ємної частини договору банківського обслуговування пам`ятки клієнта, АТ КБ "Приватбанк" до матеріалів справи не додано вказаного документу, який у сукупності з іншими документами повинен становити договір банківського обслуговування.
За змістом  ст. 634 Цивільного кодексу України  договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Слід підкреслити, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1  ст. 634 Цивільного кодексу України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) можуть неодноразово змінюватись самим банком, а відтак без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг; відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із першим відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Умови та Правила надання банківських послуг Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником.
А наявний в матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг не доводить погоджені сторонами умови та порядок надання кредитних послуг, оскільки не містить інформацію про те, ким саме і коли затверджені ці умови та правила.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. 
Тому з огляду на зміст ст.ст.633,  634 Цивільного кодексу України  можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.
Роздруківка із сайту Приватбанку не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Наведений правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та у постанові Верховного суду від 31.08.2020 у справі № 922/3582/19.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий позивачем витяг Умов та правил надання банківських послуг, наявні у ньому умови, були погоджені банком та першим відповідачем саме під час підписанні анкети-заяви, а також те, що вказані документи містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів та неустойки за користування кредитними коштами.
Враховуючи наведене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає підставним висновок місцевого господарського суд, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті: www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, та які не містять підпису представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2005 ЛТД", не можуть свідчити про погодження умов та порядку надання кредиту у межах договору банківського обслуговування, укладеного між сторонами 05.08.2020 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання.
Більш того, з наданих позивачем виписок, у тому числі, по спірному поточному рахунку, не вбачається за можливе встановити факт надання банком кредитного ліміту в сумі 10 000,00грн, а також використання клієнтом вказаної суми коштів.
У відповідності до наданих позивачем виписок по рахунку першого відповідача,  вбачається, що у виписках містяться рахунки, які не співпадають з рахунками, зазначеними у Анкеті-заяві.
Приписами ст.ст.78,  79 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Позивачем же в обґрунтування позовних вимог не подано жодного первинного документу, який підтверджує надання першому відповідачу кредитних коштів за укладеним між сторонами договором; доказів часткової сплати першим відповідачем суми кредиту, зазначеної у розрахунку заборгованості.
Відповідно до ч.1, с.3  ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У даній справі, позивачем не надано належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підставі доданих до позовної заяви документів неможливо встановити факт надання кредитних коштів першому відповідачу за укладеним між сторонами договором банківського обслуговування, здійснення часткової оплати першим відповідачем суми кредиту, залишок боргу на час вирішення даного спору, а, отже, перевірити наведений позивачем розрахунок заборгованості.
Стосовно наявності підстав для солідарного стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2005 ЛТД" та ФО ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.
Частиною 1  ст. 546 Цивільного кодексу України  передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ч.1  ст. 547 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1  ст. 553 Цивільного кодексу України  за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поруки №Р1605000514877529604.
Враховуючи те, що порука є похідним зобов`язанням від основного, важливо встановити наявність чи відсутність ознак, які б вказували на те, яке саме основне зобов`язання забезпечене порукою, у якому обсязі та на яких умовах.
У даному випадку має суттєве значення чи поручався другий відповідач, укладаючи договір поруки № Р1605000514877529604 від 10.11.2020, за виконання грошових зобов`язань саме в межах кредитного ліміту сумі 10 000,00грн і саме за кредитним договором, укладеним між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2005 ЛТД" 05.08.2020, стягнення заборгованості за яким і є предметом даного позову, яке конкретно зобов`язання забезпечувалось договором поруки №Р1605000514877529604 від 10.11.2020 та чи наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.08.2020 солідарно з відповідачів.
За умовами п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.
У випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5. договору поруки).
Однак, в матеріалах справи відсутні "Угода 1" та "Угода 2", умови яких регулюють виконання зобов`язання боржником та відповідальність поручителя перед кредитором за вказаним договором поруки.
Вивчивши договір поруки, укладений між позивачем та другим відповідачем, судом вбачається, що з укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та другим відповідачем договору поруки №Р1605000514877529604 від 10.11.2020 неможливо встановити, яке саме основне зобов`язання забезпечено порукою, оскільки відсутні посилання та номери відкритих рахунків та основний правочин, що унеможливлює ідентифікувати, які саме зобов`язання та за яким договором забезпечені порукою.
На підставі наведеного, вимоги в цій частині також є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення   прийняте з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення має бути залишене без змін.
Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати апелянта не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 129, 269, 271, 273, п. 1, ч. 1 ст.275, 276, 282, 284,Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"  залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Харківської області від 19.11.2021 у справі №922/3467/21 залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено  09.02.2022.

Головуючий суддя                                                                         Ільїн   О.В.

Суддя                                                                                                Россолов В.В.

Суддя                                                                                                Склярук О.І.