Справа № 308/16661/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2021 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2021 року на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.        
Відповідно до протоколу, - 28.11.2021 року близько 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Закарпатська 9, вчинила сварку зі своїм колишнім співмешканцем, голосно кричала, чим спричинила психологічний тиск на гр. ОСОБА_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним медичним висновком, своїми протиправними діями, а саме - голосним криком та сваркою, вчинила відносно апелянта психологічний тиск, спричинивши таким чином його емоційну невпевненість з метою примусити ОСОБА_2 віддати ОСОБА_1 їх спільну дитину. Вважає, що місцевий суд при розгляді справи не з`ясував фактичні обставини справи, унаслідок чого залишив поза увагою достовірні та належні докази, які свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

       В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися. Від захисників Лаврентьєва Ю.Г. та Кухта О.В. надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності та відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №778985 від 28.11.2021 року, - 28.11.2021 року близько 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинила сварку зі своїм колишнім співмешканцем, голосно кричала, чим спричинила психологічний тиск на гр. ОСОБА_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Так, в матеріалах справи, окрім Рапорту інспектора СПДН ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Позняк І. відсутні інші докази вчинення правопорушення.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, грунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Закриваючи провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі положень п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлена наявність в діях  ОСОБА_1   обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, його об`єктивної сторони, а саме ознак фізичного насильства.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Доводи викладені в апеляційній скарзі потерпілого були ретельно перевірені апеляційним судом, проте в ході розгляду не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду, яка є законною, вмотивованою, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 

           Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя Т.Ю. Бисага