ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року	Львів	Справа № 500/5965/21 пров. № А/857/23735/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року (головуючий суддя Подлісна І.М., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком та зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком, провести нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.04.2021. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію за віком, провести нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.04.2021. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що 07 травня 2021 року та повторно 02 червня 2021 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-ІУ).
Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0214-8/17991 від 14.06.2021 року та № 3788- 3573/В-02/8-1900/21 від 13 липня 2021 року повідомлено, що страховий стаж позивача становить 24 роки 06 місяців 01 день, що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії за віком підстав немає.
Відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-ІУ страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частин 2 статті 24 Закону №1058-ІУ страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-ІУ передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповних місяцях роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала відповідну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка.
Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.
Звертає увагу, що період роботи з 03.10.2005 року по 28.04.2006 рік не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Що стосується зарахування позивачем участі в АТО з 29.04.2015 по 08.03.2016 у кратному розмірі (один місяць за три), то апелянт зазначає, що згідно абзацу 6 частини 1 статті 40 Закону 1058-ІУ у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Звертає увагу, що довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за періоди проходження військової служби з 29.04.2015 по 08.03.2016 позивачем не представлено.
Враховуючи вищезазначене, апелянт вважає, що призначити пенсію за віком, провести нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.04.2021 підстав немає.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  

Судом першої інстанції встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.11.2015 позивач є учасником бойових дій.
Крім цього, згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 27.05.1993 позивач приймав безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі в/ч пп НОМЕР_3 в період з 29.04.2015 по 08.03.2016.
Так як, станом на 12.03.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 55 років та як він вважав, що у нього був наявний страховий стаж більше 25 років, то останній звернувся із заявою від 07.05.2021 до відділу обслуговування громадян №11 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком.
Однак, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, так як вважає, що у нього відсутній необхідний страховий стаж 25 років.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення ) особою пенсійного віку.
Згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
У відповідності до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.
В п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, передбачено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
У відповідності до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що за відсутності  трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом першої інстанції з`ясовано, що згідно розписки-повідомлення від 07.05.2021 позивачем до заяви про призначення пенсії додано довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт серії НОМЕР_4 , документи про стаж - трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу з 2006 по 2017, військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій та інші документи. А отже, позивачем поданий весь перелік документів для призначення пенсії за віком передбачений законодавством.
Крім того, суд першої інстанції правильно вказав, що згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
У відповідності до п.3-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно.
В ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до п. «в» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
На підтвердження трудового стажу позивачем подано трудову книжку, з якої вбачається наступний стаж:  з 05.06.1983 по 16.05.1985 - служба в радянській армії (1р. 11 міс. 12 дн.); з 02.09.1985 по 10.12.1993 - робота на НВО «Ватра» (8 р. 3 м. 9 дн.); з 05.01.1994 по 20.12.1998 - робота на ПМП КБ «Канон» (4 р. 11 міс. 16 дн.).
Трудовий стаж на НВО «Ватра» підтверджується також довідкою від 19.03.2021 №26.
Крім цього, трудовий стаж позивача підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за 2006-2017 роки, зокрема: з 01.07.2006 по 30.09.2008 (2 р. 2 міс. 26 дн.); з 01.07.2009 по 30.06.2010 (3 міс. 28 дн.); з 01.07.2010 по 31.03.2017 (6 р. 9 міс.).
Таким чином, загальний трудовий стаж позивача згідно трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу становить 24 роки 6 місяців 1 день.
При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем при обрахунку стажу не враховано вимоги законодавства щодо зарахування стажу за час перебування в зоні АТО.
Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхової роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
В ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно абз.2 ч. 1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ст.57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у обчислення строків цієї служби при призначенні військовослужбовцям.
В п.2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, визначено, що час проходження служби, упродовж якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
З огляду на це, суд правильно вважав, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Така, правова позиція викладена в постанові Верховного  Суду від 16.06.2020 по справі №185/7049/16-а.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 15.03.2021 №К/13 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її  проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях з 29.04.2015 по 08.03.2016. Отже, зазначений період служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Тобто, 10 міс. 10 дн. х 3 = 2 р. 7 міс. (трудовий стаж на пільгових умовах за період з 29.04.2015 року по 08.03.2016 року).
З урахуванням вказаного, правильним є висновок, що загальний трудовий стаж позивача становить 26 років 2 місяці 21 день, що є необхідним для призначення пенсії за віком на підставі ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року по справі № 500/5965/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін