Ухвала
 
17 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 288/921/18
провадження № 61-2159ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Сокільча» на рішення Ружинського районного суду Житомирської області                       від 14 вересня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду                     від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Сокільча» про витребування земельних ділянок,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Сокільча» (далі - ПСП «Сокільча») про визнання недійсним договору оренди землі.
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив усунути перешкоди у володінні ним належними йому на праві власності земельними ділянками площею 3,1764 га з кадастровим номером 1824786200:04:000:0233 та площею 3,2363 га з кадастровим номером 1824786200:04:000:023, що розташовані на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області шляхом витребування цих земельних ділянок з ПСП «Сокільча».
 
Ружинський районний суд Житомирської області рішенням від 14 вересня 2021 року позов задовольнив. Витребував у ПСП «Сокільча» та повернув ОСОБА_1 належні йому на праві власності на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 429909 та серії ЯА №429910, виданих 25 квітня               2005 року Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області, площею 3,2363 га, та 3,1764 га, які розташовані на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номера 1824786200:04:000:0232, 1824786200:04:000:0233. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ПСП «Сокільча» залишив без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2021 року - без змін.
 
ПСП «Сокільча» 01 лютого 2022 року подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Ружинського районного суду Житомирської області                       від 14 вересня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду                     від 21 грудня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Разом з тим, ПСП «Сокільча» звернулося з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 21 грудня 2021 року отримано заявником 19 січня 2022 року, на підтвердження чого надано супровідний лист апеляційного суду                  від 22 грудня 2021 року та поштовий конверт з трек-номером 1000813841847.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року заявник отримав 19 січня 2022 року.
 
Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Позовну заяву подано у липні 2018 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру  прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 762 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній станом на час подання позову у даній справі).
 
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування чи повернення ціна позову визначається вартістю майна.
 
З наданого платіжного доручення від 27 січня 2022 року № 102 видно, що ПСП «Сокільча» сплатило судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі                  2 819,20 грн.
 
Разом із цим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо витребування двох земельних ділянок площею            3,1764 га та площею 3,2363 га, а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру. 
 
Отже, ПСП «Сокільча» необхідно надати суду докази вартості двох земельних ділянок та за подання касаційної скарги, з урахуванням вже сплаченого судового збору у розмірі 2 819,20 грн, доплатити судовий збір (у разі необхідності), розмір якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Приватного сільськогосподарського підприємства «Сокільча» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити Приватному сільськогосподарському підприємству «Сокільча» строк на касаційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2021 року та постанови Житомирського апеляційного суду                          від 21 грудня 2021 року.
 
Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Сокільча» на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 14 вересня            2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев