ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м  У к р а ї н и

15 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7812/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  секретар судового засідання Солодкова К.А., з участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Збарської І.В., представника відповідача Кравченко П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року в адміністративній справі №160/7812/21 (суддя у першій інстанції Боженко Н.В., повний текст рішення складено 17 вересня 2021 року) за позовом  ОСОБА_1 до    Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області   про  визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

                                                                  ВСТАНОВИВ:
       
            ОСОБА_1  звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом  до    Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
        Позивач просив:
        - скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629 к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;
        - скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с к про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України  Про національну поліцію  (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
          - поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції;
          - стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 28.04.2021 року по 603,1 грн. за кожен день вимушеного прогулу до дня проведення фактичного розрахунку.
          В обґрунтування позовних вимог зазначив, що накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629 к про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, та від 28.04.2021 року № 180 о/с к про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України  Про національну поліцію  за п. 6 ч. 1  ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"  (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на те, що під час проведення службового розслідування відповідачем не досліджувались факти та обставини дисциплінарного проступку, його наявність чи відсутність, а фактично доводилась вина у вчиненні кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження покладені в основу службового розслідування, оскільки факт вчинення дисциплінарного проступку ґрунтується виключно на доказах саме кримінального провадження № 62020170000000910 відкритого 24.06.2020 року. Отже, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення та звільнено зі служби в поліції на підставі відкриття кримінального провадження № 62020170000000910 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. З65, ч. 3  ст. 368 Кримінального кодексу України, та в рамках службового розслідування не досліджувались факти та обставини дисциплінарного проступку, його наявність чи відсутність. Вважає, що законність звільнення позивача з огляду на встановлення факту причетності останнього до скоєння до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. З65, ч. 3  ст. 368 Кримінального кодексу України  може бути встановлена лише вироком суду в кримінальній справі, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав. Враховуючи відсутність вироку суду на момент звільнення за п. 6 ч. 1  ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнення позивача зі служби в поліції на підставі матеріалів незакінченої кримінальної справи є незаконним.
         Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року у задоволені позову позивачу відмовлено. 
         Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідачем не досліджувалися факти та обставини  дисциплінарного проступку, його наявність чи відсутність, а фактично доводилась вина у вчиненні кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження покладені в основу службового розслідування, оскільки факт вчинення дисциплінарного проступку грунтується виключно на доказах саме кримінального провадження. Його звільнено зі служби з поліції на підставі висновку службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 та ч.2 ст.365 КК України.
         Факти, встановлені службовим розслідуванням, неможливо трактувати як порушення поліцейським службової дисципліни, а тому, судом першої інстанції помилково було зроблено висновок про те, що накладене відповідачем дисциплінарне стягнення є співрозмірним з вчиненим дисциплінарним проступком.
          В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
          В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги.
          Представник відповідача в судовому засіданні  заперечував проти доводів апеляційної скарги.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, перевіривши   законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов наступного висновку.
         Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с  По особовому складу  ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України  Про Національну поліцію  (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
         Позивач, склавши Присягу працівника Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народові, дотримуючись  Конституції України  та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
         Разом з тим, отриманні в ході службового розслідування відомості щодо дій позивача, є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.
        Отже, встановлені службовим розслідуванням обставини щодо порушення позивачем вимог статті 1 Дисциплінарного статуту,  статті 18 Закону №580-VIII  та Правил етичної поведінки поліцейських, які підтверджені зібраними в ході проведення службового розслідування матеріалами, є самостійною і достатньою підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Позивачем вчинено дисциплінарний проступок, що компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому, суперечить покладеним на неї обов`язкам, що є безумовною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Відсутність обвинувального вироку суду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях позивача порушення службової дисципліни. Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними і самостійними видами відповідальності особи. Встановлені службовим розслідуванням порушення, що стали підставою для звільнення позивача, підпадають під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту.
         В даному випадку особою було вчинене діяння несумісне з посадою позивача та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки останнім було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
        Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.  365  та ч.3 ст.  368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
        Отже, суд вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення є співмірним з вчиненому дисциплінарному проступку.
          Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
          Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 91 о/с від 22.02.2021 року ОСОБА_1 переміщено (у зв`язку з проведення реорганізації) з 22.02.2021 року на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
          Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.03.2021 року № 619  Про організацію проведення службового розслідування  призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , а також окремими поліцейськими відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП.
          Підставою для прийняття вказаного наказу слугували обставини надходження 19.03.2021 року до ГУНП інформації про те, що цієї ж доби працівниками прокуратури Дніпропетровської області, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та УСБУ у Дніпропетровській області у рамках кримінального провадження № 62020170000000910, відкритого 24.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.  365  та ч. 3 ст.  368 КК України, на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2021 року проведено санкціоновані обшуки у службових кабінетах № 309 та № 310 відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП, а також винесено письмове повідомлення про підозру оперуповноваженим СКП відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 
          19.04.2021 року затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що, як з`ясовано третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 620201700000001910 від 24.06.2020 року, відкритого за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.  368  та ч. 2 ст.  365 КК України.
         Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629к, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України  Про Національну поліцію, пунктів 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 7 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосовано до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
        Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с  По особовому складу  ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України  Про Національну поліцію  (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
          Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
          Так, спірні правовідносини врегульовані  Конституцією України, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим  Законом України від 22 лютого 2006 року N3460-IV  (надалі - Дисциплінарний статут),  Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII  (надалі - Закон  №580-VIII).
         Обов`язки поліцейського, визначені  ст.18 Закону №580-VIII, відповідно до вимог якої поліцейський зобов`язаний:
         1) неухильно дотримуватися положень  Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
         2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
          3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
          4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
          5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
        6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
          Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
         Згідно з положеннями  ст.19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
          Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут.
          Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу  Конституції  і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
          Згідно зі ст.2 названого статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
          За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст.5 Дисциплінарного статуту).
         В силу вимог ст.12 Дисциплінарного статуту звільнення з органів внутрішніх справ є одним з видів дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.
          З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ст.14 Дисциплінарного статуту).
         Відповідно до ст.16 Дисциплінарного статуту, у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування.
         Як вбачається з п.п.6 ч.1 ст.77  ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
          Матеріалами службового розслідування встановлено, що позивачем порушено службову дисципліну, вимоги пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України  Про Національну поліцію, пунктів 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 7 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
          Разом з тим, фактично, висновок службового розслідування ґрунтується лише на висновках досудового розслідування, на підставі якого позивачу оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.  368  та ч. 2 ст.  365 КК України.
         Слід зазначити, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого є з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.
         Проте, висновок службового розслідування ґрунтується лише на інформації, здобутій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1221045630000016, вирок по якому на час розгляду справи ухвалено не було.
         Службовим розслідуванням не встановлено жодних порушень які би вчинив позивач крім тих, які йому інкримінуються у досудовому розслідувані № 1221045630000016 . 
          Таким чином, єдиною підставою для проведення службового розслідування і подальшим прийняттям спірних рішень є інформація отримана відповідачем щодо порушення відносно ОСОБА_1 кримінального провадження. 
         Оскільки позивача звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини 1  статті 77 Закону № 580-VIII, тобто у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідач відповідно до приписів КАС України має обов`язок довести наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, визначення якого наведено у Дисциплінарному статуті.
        Така ж позиція щодо неможливості притягнути працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення викладений Верховним Судом, зокрема, в постанові від 23 січня 2020 року № 520/8550/18.
          Посилання відповідача про те, що подія про вчинення позивачем кримінального злочину була висвітлена в мережі Інтернет, чим заподіяно шкоду авторитету Національної поліції, судом не приймаються, оскільки за посиланнями в мережі Інтернет судом не знайдено, що в цих статтях фігурує ПІБ позивача, а відтак підстав стверджувати, що саме позивач своїми діями підірвав авторитет Національної поліції немає. 
         Також вказані статі інформують про певні факти та події, проте юридичного наслідку щодо підтвердження або спростування вини позивача у вчиненні злочину вони не мають. 
          З огляду на наведене суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629к, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України  Про Національну поліцію, пунктів 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 7 частини 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених  наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосовано до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с  По особовому складу, яким  ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України  Про Національну поліцію  (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) є протиправними та підлягають скасуванню.
          Відповідно до частини 6  статті 43 Конституції України  громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
         У постанові від 21.05.2014 року у справі №6-33цс14 Верховний Суд України зазначив, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого  законом  порядку суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.
          Згідно з частинами 2, 3  статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"  днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
          Згідно з частини 1  статті 235 КЗпП України  у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
          Таким чином, суд вважає, що позивач підлягає поновленню на посаді з 28.04.2021 року, оскільки саме з цієї дати порушені права позивача підлягають відновленню судом.
         Згідно з ч.2  ст. 235 КЗпП України  при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
         Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
         Відповідно до абзацу 3 пункту 2 даного Порядку в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в т.ч. у випадку вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
         Разом з цим, критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання) визначені Порядком виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим  наказом МВС України 06.04.2016 року №260.
          Згідно з п. 9 Розділу 1 Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
          Відповідно до абзацу 1 п. 6 Розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
         Поняття «грошове забезпечення» і «заробітна плата», які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу охоплюється застосованим у ч. 2  ст. 233 КЗпП України  визначенням «законодавство про оплату праці».
          В даному випадку зі змісту Порядку №260 випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного 1 місяця їх служби.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2019 року і у справі №815/1829/17.
          При цьому, розрахунок середньоденної заробітної плати повинен здійснюватись відповідно до Порядку №100, з урахуванням положень Порядку №260 в частині застосування при такому розрахунку саме календарних днів відповідного місяця.
          Згідно з наданої суду довідки №1258 від 10.06.2021 року середньоденне грошове забезпечення позивача становить 357 грн. 
          З сум нарахованого грошового забезпечення поліцейських утримується військовий збір 1,5% та податок на доходи фізичних осіб (18%), який відповідно до  постанови КМУ від 15.01.2004 року № 44  підлягає повній компенсації.
          Таким чином, після утримання податків розмір середньоденного грошового забезпечення складає 351.51 грн.
          Враховуючи відсутність вини позивача в розгляді спору  більше одного року, колегія суддів вважає, що період з 28.04.2021 року по 15.12.2021 року є вимушеним прогулом і складає 159 робочих днів.
          З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.04.2021 року до дати винесення судом рішення про поновлення позивача на посаді - 15.12.2021 року у розмірі 55890 грн. (351.51 грн. * 159 днів).
          Відповідно до ч.1  ст. 371 КАС України  негайно виконуються рішення суду про    поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
          Отже, рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції підлягає негайному виконанню.
          Відповідно пункту 2 частини першої  статті 371 КАС України  негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.
          Отже, сума в розмірі 10370 грн., відповідно до вищезазначеної довідки, що складає суму стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню.
          Згідно зі ст.ст.315, 317  КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
          За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
          Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272,  286, 308, 315,  317,  321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -        

                                                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року в адміністративній справі №160/7812/21за позовом          ОСОБА_1         до         Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - скасувати.
Позов ОСОБА_1        до        Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2021 року № 629 к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.
Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.04.2021 року № 180 о/с к про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 28.04.2021 року  по 15.12.2021 року у розмірі 56763,00грн. (п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят три грн. нуль копійок). 
Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору відділу кримінальної поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції та стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 10370,00грн. (десять тисяч триста сімдесят грн. нуль копійок). 
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15.12.2021 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст.243 КАС України. 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва