ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 січня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/915/21	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Діброви Г.І.
суддів: Принцевської Н.М., Головея В.М.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:
від Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ – адвокат Підлипенський Д.В., на підставі ордеру АІ №1083151 від 27.01.2021 року;
від Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса – адвокат Корх Є.В., за довіреністю від 13.01.2022 року №25.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса
на рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року, м. Одеса, суддя Демешин О.А., повний текст складено та підписано 02.08.2021 року
у справі № 916/915/21
за позовом Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до відповідача Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса
про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У квітні 2021 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса, в якому просило суд визнати незаконними дії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса по донарахуванню об`єму розподіленого/спожитого природного газу на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) у період з січня 2020 до серпня 2020 року (включно); скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року, про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1; зобов`язати Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого/спожитого на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) протягом січня-серпня 2020 року, на підставі показників комерційного вузла обліку газу Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, а саме у об`ємі: за січень 2020 року - 44760,00 м. куб.; за лютий 2020 року - 44797,28 м. куб.; за березень 2020 року - 47639,91 м.куб.; за квітень 2020 року -39181,41 м. куб.; за травень 2020 року -41692,38 м. куб.; за червень 2020 року - 53910,00 м. куб.; за липень 2020 року - 52348,03 м.куб.; за серпень 2020 року - 65061,00 м. куб.; відшкодувати позивачу судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року є незаконним та безпідставним, оскільки перевірка проведена без дотримання чинного законодавства, її висновки не відповідають дійсності, а невідповідність ВОГ позивача ДСТУ 8.856.1:2009 не є порушенням, яке може бути підставою для складання акту про порушення відповідно до глав 2 та 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем та підставою для донарахування додаткових об`ємів природного газу.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі №916/915/21 (суддя Демешин О.А.) позов задоволено; визнано незаконними дії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса по донарахуванню об`єму розподіленого/спожитого природного газу на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) у період з січня 2020 до серпня 2020 року (включно); скасовано рішення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року, про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1; зобов`язано Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м.      Одеса провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого/спожитого на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м.      Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) протягом січня-серпня 2020 року, на підставі показників комерційного вузла обліку газу Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, а саме у об`ємі: за січень 2020 року - 44760,00 м. куб.; за лютий 2020 року - 44797,28 м. куб.; за березень 2020 року - 47639,91 м. куб.; за квітень 2020 року -39181,41 м. куб.; за травень 2020 року -41692,38 м. куб.; за червень 2020 року - 53910,00 м. куб.; за липень 2020 року - 52348,03 м. куб.; за серпень 2020 року - 65061,00 м. куб.; стягнуто з Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса на користь Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ 6810 гривень судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, рішення відповідача від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року є незаконним та безпідставним.
Також суд першої інстанції зазначив, що фактом укладення договору та численними перевірками, відповідач визнав відповідність комерційного ВОГ позивача вимогам нормативних документів, а ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 не є тим документом, який обов`язково застосовується при перевірці вузла обліку. Крім того, невідповідність ВОГ позивача ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 не є порушенням, яке може бути підставою для складення Акту про порушення відповідно до глав 2 та 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем та підставою для донарахування додаткових об`ємів природного газу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса із рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що за ініціативою Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м.Одеса проведено інспектування монтажу ВОГ АГНКС-1. Результатом інспектування є звіти Укрметртестстандарт в яких вказано про невідповідність монтажу вимірювальних ділянок вимогам ДСТУ 8.586(1,2,5)2009. Не відповідність вимогам ДСТУ 8.586(1,2,5):2009 несе наступне: виконати розрахунок параметрів витратоміра на ГРС технічно неможливо, що підтверджує відповідь Укрметртестстандарт №39-21/254 від 16.12.2019 року; обчислювач об`ємних і масових витрат ВР-1 (комплекс вимірювальний Флоутек) компанії ТОВ «ДП Укргазтех» на який видано свідоцтво про повірку, встановлений на вузлах обліку газу ГРС призначений для обчислень витрат і об`єму середовища за формулами, наведеними в ДСТУ 8.586(1,2,5):2009, а невідповідність вимірювальних ділянок ГРС, вимогам ДСТУ 8.586(1,2,5):2009 суперечить правилам експлуатації та застосування даного приладу в комерційному обліку природного газу. МЛУ 290/03-2013 Методика повірки КОМПЛЕКСИ ВИМІРЮВАЛЬНІ "ФЛОУТЕК", "ФЛОУТЕК-ТМ" та "ФЛОУКОР" за якою проводиться повірка комплексу вимірювального також має посилання на ДСТУ 8.586(1...5):2009.
При цьому скаржник зазначає, що сфера застосування стандарту ДСТУ 8.586.(1-5):2009 поширюється на звужуючі пристрої, для яких були проведені експериментальні дослідження, число і якість яких забезпечує їх застосування з прогнозованою невизначеністю їх характеристик без індивідуального градуювання. На сьогоднішній день в Україні для визначення відносної розширеної невизначеності результатів вимірювань витрат середовища використовується програмний продукт САПР «Расход РУ», який має «Свідоцтво про атестацію споживчого програмного продукту», видане ДП «Укрметртестстандарт».
У зв`язку з конструктивними особливостями вимірювальних трубопроводів, якими обумовлено відсутність доступу до їх внутрішньої порожнини в перерізах, розташованих на відстані від 0,5-DN, починаючи від діафрагми, відповідність звужувальних пристроїв положенням п. 6.4. ДСТУ ГОСТ 8.586.2:2009, а відтак і стандарту в цілому, в частині уступів у внутрішній порожнині вимірювального трубопроводу, підтвердити неможливо. Як зазначає скаржник, даний висновок є обґрунтованим та підтверджується роз`ясненнями ДП «Укрметртестстандарт» «Щодо перевірки правильності розрахунків»  № 39-21/254 від 16.12.2019 року.
Отже, враховуючи, що ДСТУ 8.586.(1-5):2009 поширюється на звужуючі пристрої, для яких були проведені експериментальні дослідження, а не на комерційний ВОГ, скаржник вважає, що рішення Господарського суду Одеської області є необґрунтованим та незаконним.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21, справу призначено до судового розгляду.
20.12.2021 року електронною поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ надійшов відзив, у якому позивач просить суд апеляційної інстанції апеляцiйну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз», м. Одеса на рiшення Господарського суду Одеської областi вiд 29.07.2021 року по справi №916/915/21 залишити без задоволення, а оскаржуване рiшення - без змiн. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів справи.
Зокрема, у відзиві позивач, вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, наголошує на тому, що висновки скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, прямо спростовуються змістом оскаржуваного рішення, що свідчить як про вивчення судом питань щодо сфери застосування ДСТУ 8.586.(1-5):2009, так i щодо його обов`язковостi чи необов`язковостi. При цьому, позивач зазначив, що оскiльки дотримання ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009 не є обов`язковим, встановленi вiдповiдальною за складення акту про порушення особою обставини не вiдповiдають  пп. 3.1 п.3 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРС i порушення, передбаченi пунктом 3 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРС, на АГНКС -1 м. Одеса ДП «УКРАВТОГАЗ» вiдсутнi, відтак, вiдповiдач протиправно ухвалив рiшення про задоволення акту про порушення, що є пiдставою для скасування такого рiшення.
Крім того, позивач у відзиві також зазначив, що наведені ним обставини та інші матеріали справи не пiдтверджують наявнiсть позаштатного режиму роботи вузла облiку газу на АГНКС-1 м. Одеса та нездiйснення цим вузлом облiку або здiйснення некоректного облiку газу в перiод з сiчня 2020 по серпень 2020 включно, правомiрнiсть складання Акту про порушення №1 вiд 24.12.2019 року, наявнiсть пiдстав для його задоволення i донарахування вiдповiдачем об`ємiв природного газу за вказаний перiод. Відтак, на думку позивача, твердження апелянта про невiдповiднiсть висновку суду у оскаржуваному рiшеннi дiйсним обставинам справи є безпiдставним. 
Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 року та від 23.12.2021 року у справі №916/915/21 клопотання Акціонерного товариства "Одесагаз", м.Одеса та Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ про відкладення розгляду справи № 916/915/21 на іншу дату задоволені, відкладено розгляд справи № 916/915/21 та призначено розгляд справи на 23.12.2021 року об 11:15 год. та на 20.01.2022 року об 11 год. 00 хв. відповідно.
14.01.2022 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшли пояснення по справі №916/915/21 (вх. №4257/21), у яких Акціонерне товариство «Одесагаз», м. Одеса, посилаючись на низку нормативних документів, наголосило на тому, що з висновком суду першої інстанції, викладеному в оскаржуваному рішення погодитися неможливо, оскільки в даному випадку на АГНКС-1, що належить позивачу облiк природного газу, розподiленого Акціонерним товариством «Одесагаз», м. Одеса здійснюєтъся за методом застосування стандартних звужуючих пристроїв. При цьому інших стандартів, окрiм зазначеного ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009, що встановлюють загальнi вимоги до звужуючих пристроїв та їx встановленню i застосуванню, умовам проведення вимiрювання витрат та кiлькостi газiв в Українi не iснує. Таким чином, на думку відповідача, для вузлiв облiку що здiйснюють облiк за методом застосування стандартних звужуючих пристроїв (АГНКС-1) та якi використовуються у торговельно-комерцiйних операцiях ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 є єдиним стандартом, який встановлює технiчнi вимоги до вимiрювальної частини трубопроводу вузла облiку газу. Відтак, як зазначив скаржник, наявнi в матерiалах справи Свiдоцтва про повiрку законодавчо регульованого засобу вимiрювальної технiки жодним чином не стосуються дiлянок вимiрювального трубопроводу до та пiсля дiафрагми, якi є складовими ВОГ позивача. Пояснення колегією суддів долучено до матеріалів справи.
19.01.2022 року електронною поштою через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшли пояснення (вх. №4257/21/Д10), у яких Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ зазначило, що правова позиція апелянта прямо спростовується ч. 3 ст. 23 Закону України «Про стандартизацію», якою визначено, що національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.
Разом з тим, як вказав позивач, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у листі від 13.03.2018 року №3421-09/10316-07 надано роз`яснення, що ані нормативно-правовими актами Мінекономрозвитку, ані Кодексом газорозподільних систем, який затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, не визначено обов`язковість застосування ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009. При цьому, відсутня така норма і в Законах України «Про ринок природного газу», «Про стандартизацію», «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Також позивач зазначив, що Закон України «Про технічні регламенти та оцінювання відповідності» та ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 прийнято та впроваджено задовго пiсля введення в експлуатацiю АГНКС-1 м. Одеса та введення в експлуатацiю використовуваного на час виникнення спiрних правовiдносин комерцiйного ВОГ, а тому положения статтi 11 цього закону, виходячи з її змiсту, не визначають обов`язковiсть застосування ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 до належного позивачу комерцiйного ВОГ на АГНКС-1 м. Одеса.
Позивач вкотре наголосив, що докази того, що його комерцiйний ВОГ працював некоректно, чи взагалi не здiйснював облiк газу - вiдсутнi, а наявнi у матерiалах справи копії свiдоцтв про повiрку комерцiйного ВОГ позивача вiд 19.10.2017 року, 05.09.2019 року та 10.09.2019 року, а також Протоколу розрахунку параметрiв витратомiра за заданими характеристиками звужувального пристрою i вимiрювального трубопроводу вiд 07.04.2015 року, пiдтверджують факт правильного облiку розподiленого (спожитого) природного газу на АГНКС-1 м. Одеса ДП «УКРАВТОГАЗ» як до, так i пiсля складання акту про порушення вiд 24.12.2019 № 1, на пiдставi якого прийнято оскаржуване рiшення.
Отже, на думку позивача, ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 не є стандартом, який встановлює технiчнi вимоги до вимiрювальної частини трубопроводу вузла облiку газу на АГНКС-1 м.Одеса. Пояснення колегією суддів долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції та яке відкладалося з поважних причин, представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, викладені письмово. Просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса відмовити повністю.
Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги за мотивами, викладеними письмово у відзиві, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. При цьому, наголосив, що до відзиву на апеляційну скаргу ним було додано скан-копії робочого проєкту комерційного ВОГ на АГНКС-1 м. Одеса, протоколу розрахунку від 07.04.2015 року №0225, які, на його думку, спростовують твердження апелянта щодо невідповідності звужувальних пристроїв положенням п. 6.4 ДСТУ ГОСТ 8.586.2..2009.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів не приймає надані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу документи в якості доказів по даній справі з огляду на вищезазначені норми процесуального законодавства, вони не були предметом розгляду суду першої інстанції, враховуючи ще й те, що останнім не було заявлено клопотання до суду апеляційної інстанції щодо винятковості випадку неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса не потребує задоволення, а висновок, викладений в рішенні Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 є правомірним та таким, що не потребує скасування, але за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного. 

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, на автомобільній газонаповнювальній компресорній станцій Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а, встановлено комерційний ВОГ (із звужуючим пристроєм), який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричного Rosemount 3095FВ №0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57; вимірювального трубопроводу та з`єднувальних ліній.
19.10.2017 року проведено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - комплекс вимірювальний у складі: обчислювач витрати газу ОЕ-22ДМІZ № 0197; перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57, за результатом якої засіб вимірювальної техніки відповідає МНУ 039/03-2003 (свідоцтво про повірку від 19.10.2017 року № 2279-д).
07.07.2018  року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
18.09.2018  року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричний  Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
16.04.2019 року ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» проведено інспектування монтажу автоматизованої вимірювальної системи вузла обліку АГНКС-1 за адресою: м.Одеса, вул. Бмалтська дорога, 71А, що належить РВУ «КИЇВАВТОГАЗ» (Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ) за результатами якого складено звіт від 16.04.2019 року № 2268 та протокол від 16.04.2019 року № 2268.
Перевірка автоматизованої вимірювальної системи вузла обліку проводилась на відповідність вимогам ДСТУ ГОСТ 686:1:2009 «Метрологія вимірювання витрати та кількості рідини газу із застосуванням стандартних звужуючих пристроїв».
Відповідно до вказаного звіту та акту монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1, 2, 5):2009: внаслідок конструктивних особливостей вимірювального трубопроводу (ВТ) (в рішенні суду помилково вказано «вимірювальної техніки»), якими обумовлено відсутність доступу до внутрішньої порожнини ВТ, підтвердити відповідність ВТ до та після діафрагми (або корпусу камери усереднення) вимогам п.п. 7.1.3-7.1.5 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 та п. 6.4 ДСТУ ГОСТ 8.586.2:2009 неможливо.
01.08.2019 року,  підписавши заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, чим між сторонами у справі було укладено відповідний договір, за яким Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса (Оператор ГРМ) зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. Типового договору).
Відповідно до п. 5.1., 5.2. Типового договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.
Згідно із п. 5.4. Типового договору порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.
Підпунктом 4 п. 7.1. Типового договору, віднесено обов`язок щодо забезпечення належного рівня комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період.
Відповідно до пп. 4 п. 7.2. Типового договору Оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.
05.09.2019 року проведено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: Термоперетворювач опору ТСП-1187 100П зав. № 57, за результатом якої засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.461:2014 та ДСТУ 2858:2015 (свідоцтво про повірку від 05.09.2019 року № 2970-тт).
10.09.2019 року проведено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - комплекс вимірювальний у складі: обчислювач витрати газу ОЕ-22ДМІZ № 0197; перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57, за результатом якої засіб вимірювальної техніки відповідає МНУ 039/03-2003 (свідоцтво про повірку від 10.09.2019 року № 2099-д).
10.09.2019 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
23(24).12.2019 року (дата містить виправлення) інженером-метрологом ПАТ «ОДЕСАГАЗ» було проведено перевірку вузла обліку АГНКС-1 за адресою: м. Одеса, вул. Бмалтська дорога, 71А, що належить РВУ «КИЇВАВТОГАЗ» (Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ), за результатами якої складено Акт про порушення № 1, у відповідності до якого встановлено порушення Кодексу ГРС, а саме: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (п. 3.1. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ ), а саме: монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1, 2, 5):2009 відповідно звіту № 2268 від 16.04.2019 року  ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».
09.01.2020 року відбулось засідання комісії відповідача з розгляду вищевказаного Акту про порушення, за результатами якого, відповідно до протоколу № 1, цей Акт задоволено.
20.01.2020 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
14.02.2020 року, у відповідь на лист позивача від 04.02.2020 року № 360/01-14-20, Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса направило позивачу лист № 04-1/141, в якому повідомило, що відповідно до п.11. глави 5 розділу XI Кодексу розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Визначений обсяг розподілу природного газу за січень 2020 року було оформлено належним чином актом приймання-передачі та надано безпосередньо представнику позивача.
28.02.2020 року листом № 788/01-14.3-20 Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ повідомило відповідача про те, що в Акті про порушення від 24.12.2019 року зазначено, шо монтаж вузла обліку не відповідає вимогам 8.586.(1, 2, 5):2009 згідно звіту № 2268 від 16.04.2019 року ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», але пунктом порушення в Акті визначено п. 3.1, гл.2 розділу XI Кодексу ГРС. затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, що не відповідає дійсності, так як в акті обстеження ВОГ не зафіксовано будь-яке пошкодження ЗВТ або роботу ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, а тому у Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса немає підстав не приймати звіт про об`єми спожитого природного газу АГНКС-1 м. Одеси, (м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а), які обліковані комерційним ВОГ позивача.
14.07.2020 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ направило на адресу відповідача лист № 2505/01-14-20 з вимогою відкоригувати об`єми розподіленого природного газу.
У відповідь на вказаний лист Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса надіслало на адресу позивача лист від 10.08.2020 року № 0/1-589, в якому відповідач повідомив позивача про те, що визначений обсяг розподілу природного газу за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2020 року було оформлено належним чином, актом приймання-передачі, окремо є акт перерахунок з обсягом природного газу, який включено в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу та надано безпосередньо представнику позивача.
25.08.2020 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
26.08.2020 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
03.12.2020 року Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ направило на адресу відповідача претензію від 01.12.2020 року № 3797/03-14-20 з вимогою врегулювати розбіжності в частині об`ємів природного газу розподіленого (спожитого) за період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року (за газовий рік) в термін до 01.01.2021 року.
Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.
Також матеріали справи містять:
- акти приймання-передачі природного газу за січень-серпень 2020 року, підписані зі сторони позивача із зауваженнями щодо обсягу спожитого газу;
- перерахунки обліку спожитого газу за січень-серпень 2020 року.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, але за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.
Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Предметом позову у даній справі є вимога позивача визнання незаконними дій Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса по донарахуванню об`єму розподіленого/спожитого природного газу; скасування рішення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1; зобов`язання Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса провести перерахунок об`єму природного газу.
Правове регулювання послуг з розподілу природного газу здійснюється відповідно до чинного законодавства України, зокрема Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Кодексом газорозподільних систем (Затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, далі - Кодекс ГРС/ГРМ).
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та на умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
Істотною умовою правовідносин зі споживання послуг розподілу природного газу є облік його споживання. Згідно зі ст.7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» вимірюванням вважається процес експериментального визначення одного або декількох значень величини, які можуть бути обґрунтовано приписані величині. Результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань. Методики вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології, що є обов`язковими до застосування, визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах.
Основні засади комерційного обліку природного газу в ГРМ врегульовано розділом IX Кодексу ГРМ, відповідно до п. 1 глави 1 якого комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.
Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу (абз. 1 п. 2 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ).
Згідно з абз. 1 п. 3, аюз. 1 п. 4 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Комерційний вузол обліку встановлюється (організовується) в точці вимірювання, яка має збігатися з межею балансової належності (точкою комерційного обліку) між суміжними суб`єктами ринку природного газу.
Визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача (п. 1, 2 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ).
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що комерційний вузол обліку/комерційний ВОГ визначено як вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку.
В свою чергу, вузол обліку природного газу/вузол обліку/ВОГ – сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильника газу, звужуючого пристрою та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.
Приладовий облік природного газу в точці вимірювання може складатися з: комерційного ВОГ з використанням звужуючого пристрою з обчислювачем об`єму газу; комерційного ВОГ з використанням лічильника газу в комплекті з вбудованим чи окремим коректором або обчислювачем об`єму газу; комерційного ВОГ з використанням побутового лічильника газу (п. 1 глави 2 розділу Х Кодексу ГРМ).
Відповідно до п. 2 глави 2 розділу Х Кодексу ГРМ вимоги до організації приладового обліку в точці вимірювання, зокрема вихідні параметри ЗВТ, вимоги щодо їх розміщення та експлуатаційні умови визначаються Оператором ГРМ в технічних умовах приєднання чи на реконструкцію вузла обліку (об`єкта споживача).
Згідно п. 3 глави 2 розділу Х Кодексу ГРМ на підставі технічних умов приєднання чи на реконструкцію вузла обліку (об`єкта споживача) розробляється проєктна документація в частині організації комерційного вузла обліку (комерційного ВОГ) в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та з урахуванням вимог цієї глави.
Відповідно до п. 6  глави 2 розділу Х Кодексу ГРМ усі ЗВТ, які входитимуть до складу комерційного ВОГ, повинні бути допущені до застосування в Україні згідно із законодавством у сфері метрології та метрологічної діяльності, та відповідати вимогам цього Кодексу. Усі складові (ЗВТ) комерційного ВОГ повинні встановлюватися в шафах або інших конструкціях, що забезпечують їх захист від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу. Конструкція шаф для розміщення лічильника газу (ЗВТ) повинна забезпечувати природну вентиляцію. Установку лічильника газу (ЗВТ) всередині приміщень передбачають поза зоною тепло- та вологовиділення в місцях з природною вентиляцією. Для вільного доступу до комерційного ВОГ необхідно передбачити розміщення вузла обліку та його складових поза санітарними, режимними та іншими особливими зонами.
Будівництво, монтаж та налагодження комерційного ВОГ та його складових здійснюються відповідно до погодженої Оператором ГРМ проєктної документації та вимог цього Кодексу. Усі роботи виконуються спеціалізованими монтажними організаціями, які мають на це відповідний дозвіл, з дотриманням діючих норм та інструкцій та відповідно до вимог, зазначених у настановах з експлуатації заводів-виробників елементів, які входять до складу комерційного ВОГ. При виконанні монтажу комерційного ВОГ та його складових необхідно передбачити можливість пломбування місць, через які можливе несанкціоноване втручання чи поза обліковий відбір природного газу, зокрема місць з`єднання газопроводів, вимикаючі пристрої, лічильник, коректор чи обчислювач об`єму газу, термоперетворювач (п. 9 глави 2 розділу Х Кодексу ГРМ).
Згідно із п. 1, 2 глави 4 розділу Х Кодексу ГРМ первинне обстеження вузла обліку на можливість його використання як комерційного здійснюється представниками Оператора ГРМ перед пуском природного газу (що здійснюється в рамках заходів з приєднання до ГРМ, або реконструкції комерційного вузла обліку, або переукладання договору) у точці вимірювання з новим споживачем в присутності безпосереднього споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). 
Первинне обстеження на можливість використання вузла обліку як комерційного включає такі етапи: перевірку проєктної та виконавчої документації на вузол обліку; перевірку стану вузла обліку перед введенням його в експлуатацію; пробний пуск газу через комерційний ВОГ; пломбування складових частин комерційного ВОГ та іншого сукупного обладнання.
Складові вузла обліку (зокрема лічильник газу) мають бути встановлені таким чином, щоб забезпечити технічну можливість безперешкодного до них доступу для контрольного огляду та/або технічної перевірки і контролю за обсягами надходження/розподілу/споживання природного газу. 
Акт приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію (акт про пломбування, якщо він оформлюється окремо) підписується представниками Оператора ГРМ і споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та їх уповноваженими особами, які також брали участь в обстеженні вузла обліку та його опломбуванні (за їх наявності).
В іншому випадку (за негативних результатів первинного обстеження вузла обліку) представник Оператора ГРМ оформлює акт первинного обстеження вузла обліку, в якому повинен зазначити всі виявлені невідповідності та порушення. Після усунення порушень первинне обстеження вузла обліку проводиться повторно у тому самому порядку, що визначений цією главою.
Відповідно до п. 1 глави 5 розділу Х Кодексу ГРС комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника. Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.
Згідно п. 1, 2 глави 6 розділу X Кодексу ГРС, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах.
Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.
Контрольний огляд вузла обліку здійснюється оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.
Відповідно до п. 1 глави 7 розділу X Кодексу ГРС власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.
Згідно із п. 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: відповідності умовам експлуатації та узгодженій проєктній документації чи умовам договору; працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.
За підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) (п. 6 глави 9 розділу X Кодексу ГРС).
Як вбачається з матеріалів справи, на автомобільній газонаповнювальній компресорній станцій Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а, встановлено комерційний ВОГ із звужуючим пристроєм, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювача багатопараметричного Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57, вимірювального трубопроводу та з`єднувальних ліній.
Судовою колегією встановлено, що матеріали справи не містять проєктної документації в частині організації комерційного вузла обліку, доказів введення в експлуатацію вузла обліку позивача саме як комерційного, як і не містять акту первинного обстеження вузла обліку на можливість його використання як комерційного при введенні його в експлуатацію, на що помилково не звернув увагу суд першої інстанції при розгляду справи по суті, а ствердження того, що «фактом укладення договору Оператор ГРМ визнав відповідність комерційного ВОГ споживача вимогам нормативних документів, у даному випадку комерційного ВОГ АГНКС Одеса-1 ДП «УКРАВТОГАЗ» є хибним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України в сфері регулювання постачання газу і обставинам справи. Але, помилкові мотиви суду першої інстанції не призвели до неправильного вирішення справи по суті.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що як до, так і після підписання 01.08.2019 року позивачем заяви-приєднання до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, та відповідно його укладання, сторонами у справі на виконання вимог Кодексу ГРС вчинялись певні дії щодо вказаного вище комерційного ВОГ: проведення періодичної повірки ЗВТ; контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірка комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема, контрольний огляд вузла обліку.
Так, на підтвердження вказаного, позивачем було надано до суду свідоцтва про повірку ЗВТ та акти обстежень комерційного ВОГ, з яких вбачається:
-  19.10.2017 року проведено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - комплекс вимірювальний у складі: обчислювач витрати газу ОЕ-22ДМІZ № 0197; перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57, за результатом якої засіб вимірювальної техніки відповідає МНУ 039/03-2003 (свідоцтво про повірку від 19.10.2017 року № 2279-д);
- 07.07.2018 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні);
- 18.09.2018 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні);
- 05.09.2019 року проведено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: Термоперетворювач опору ТСП-1187 100П зав. № 57, за результатом якої засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.461:2014 та ДСТУ 2858:2015 (свідоцтво про повірку від 05.09.2019 року № 2970-тт);
- 10.09.2019 року проведено повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - комплекс вимірювальний у складі: обчислювач витрати газу ОЕ-22ДМІZ № 0197; перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57, за результатом якої засіб вимірювальної техніки відповідає МНУ 039/03-2003 (свідоцтво про повірку від 10.09.2019 року № 2099-д);
- 10.09.2019 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні);
- 20.01.2020 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні);
- 25.08.2020 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні);
- 26.08.2020 року відповідачем проведено перевірку комерційного ВОГ, його складових та складено акт обстеження комерційного ВОГ, який складається з лічильника ОЕ-22ДМІZ № 0197, перетворювач багатопараметричний Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювач опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а (зауваження в акті відсутні).
Тобто, сторонами у справі із періодичною регулярністю, у відповідності до норм Кодексу ГРС вчинялись дії, направлені на перевірку відповідності комерційного ВОГ, а саме: обчислювача витрат газу ОЕ-22ДМІZ № 0197; перетворювача багатопараметричного Rosemount 3095FВ № 0347510; термоперетворювача опору ТСП-1187 НСХ 100П № 57 вимогам, визначеним законодавством. За результатами всіх повірок та перевірок вказаних складових комерційного ВОГ будь-яких зауважень чи заперечень стосовно роботи таких складових висловлено не було. 
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що комерційний ВОГ позивача є ВОГ з використанням звужуючого пристрою, а тому, окрім перелічених вище складових ВОГ позивача, до його складу також входить сам звужуючий пристрій (вимірювальний трубопровід та з`єднувальні лінії).
Вимірювальний трубопровід із звужуючим пристроєм – комплект обладнання, що складається з вимірювальної діафрагми та ділянок вимірювального трубопроводу з вхідної та вихідної сторін діафрагми. Вимірювальний трубопровід призначений для вимірювання витрати рідини або газу методом змінного перепаду тиску. Метод, заснований на створенні у вимірювальному трубопроводі за допомогою звужуючого пристрою місцевого звуження потоку, частина потенційної енергії якого переходить в кiнетичну енергiю, середня швидкiсть потоку у мiсцi його звуження підвищується, а статичний тиск стає менш нiж статичний тиск до звужуючого пристрою. Рiзнiсть тиску (перепад тиску) тим бiльше, чим бiльше витрата середовища, i, отже, вона може служити мiрою витрати. Конструкцiйно вимiрювальний трубопровiд являє собою три компоненти - вхiдна частина, призначена для заспокоєння потоку, вимiрювальна частина (камерна дiафрагма), вихiдна частина. Використання вимiрювального трубопроводу гарантує подачу на вхiд дiафрагми стабiлiзованого потоку середовища для забезпечення високої точностi вимiрювань.
Пунктом 6 гл. 1 розд. Х Кодексу зазначено, що вимоги до складових частин вузлiв облiку природного газу, їx правил експлуатацiї та порядку вимiрювання ними обсягiв (об`ємiв) природного газу визначаються нормативними документами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалiзацiю державної полiтики в нафтогазовому комплексі.
Пунктом 6 гл. 2 розд. Х Кодексу визначаєтъся, що yci ЗВТ, які входитимуть до складу комерцiйного ВОГ, повиннi бути допущені до застосування в Українi згiдно iз законодавством у сферi метрологiї та метрологiчної дiяльностi, та вiдповiдати вимогам цього Кодексу.
Вимоги щодо особливостей приладового облiку природного газу, зокрема порядок органiзацiї приладового облiку в точцi вимiрювання, порядок введення в експлуатацiю комерцiйного ВОГ та порядок експлуатацiї комерцiйного ВОГ визначено Кодексом.
Уci ЗВТ, якi входитимутъ до складу комерцiйного ВОГ, повиннi бути допущені до застосування в Українi згiдно iз законодавством у сферi метрологiї та метрологiчної дiяльностi та вiдповiдати вимогам цього Кодексу.
ЗВТ, якi є складовими комерцiйного ВОГ, пiдлягаютъ перiодичнiй повiрцi вiдповiдно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог гл. 7, 8 цього роздiлу (п. 5 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРМ).
Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, зокрема, що оцiнка вiдповiдностi законодавчо регульованих ЗВТ вимогам технiчних регламентiв проводиться у разi, коли це передбачено вiдповiдними технічними регламентами.
Наказом Мiнекономрозвитку вiд 01.09.2016 року №1435 затверджено перелiк нацiональних стандартiв, вiдповiднiсть яким надає презумпцiю вiдповiдностi ЗВТ суттєвим вимогам Технiчного регламенту законодавчо регульованих ЗВТ, який зокрема мiстить ДСТУ ГОСТ 8.586.1 ... 5:2009.
Дійсно, наявні в матеріалах справи свідоцтва не стосуються ділянок вимірювального трубопроводу до і після діафрагми, які є складовими ВОГ позивача, тому мотивування суду першої інстанції в частині того, що і в цій частині проводилися планові повірки і не було зауважень відповідача, а законодавством взагалі не передбачена обов`язковість застосування ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009 є також помилковим, оскільки матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів перевірки комерційного ВОГ позивача при його встановленні та прийнятті в експлуатацію уповноваженими особами сторін за укладеним між ними договором шляхом складання відповідного Акту приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію, як то встановлено п. 1, 2 глави 4 розділу Х Кодексу ГРМ, коли в обов`язковому порядку в присутності уповноважених осіб оператора та споживача повинно було бути проведене первинне обстеження ВОГ, в тому числі з обов`язковою перевіркою наявності технічної можливості безперешкодного доступу до складових вузла обліку.
Так, 16.04.2019 року ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» проведено інспектування монтажу автоматизованої вимірювальної системи вузла обліку АГНКС-1 за адресою: м.Одеса, вул. Балтська дорога, 71А, що належить РВУ «КИЇВАВТОГАЗ» (Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ) за результатами якого складено звіт від 16.04.2019 року № 2268 та протокол від 16.04.2019 року № 2268.
Перевірка автоматизованої вимірювальної системи вузла обліку проводилась на відповідність вимогам ДСТУ ГОСТ 686:1:2009 «Метрологія вимірювання витрати та кількості рідини газу із застосуванням стандартних звужуючих пристроїв».
Відповідно до вказаного звіту та акту,  монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1, 2, 5):2009: внаслідок конструктивних особливостей вимірювального трубопроводу (ВТ), якими обумовлено відсутність доступу до внутрішньої порожнини ВТ, підтвердити відповідність ВТ до та після діафрагми (або корпусу камери усереднення) вимогам п.п. 7.1.3-7.1.5 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 та п. 6.4 ДСТУ ГОСТ 8.586.2:2009 неможливо.
Відповідно до п. 3.2.1 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 звужувальний пристрій: Технічний пристрій, що встановлюється у вимірювальному трубопроводі, з наскрізним отвором для створення перепаду тиску середовища шляхом зменшення площі перерізу трубопроводу (звуження потоку).
Звужуючий пристрій має бути встановлений між двома прямолінійними ділянками вимірювального трубопроводу, мінімальна довжина яких для кожного типу звужуючого пристрою наведена у відповідних частинах комплексу стандартів. Ділянки вимірювального трубопроводу, розташовані безпосередньо до та після звужуючого пристрою, вважають прямолінійними, якщо відхилення лінії, що утворюється зовнішньою поверхнею трубопроводу та будь-яким поздовжнім перетином, від прямої лінії на будь-якому відрізку ділянки вимірювального трубопроводу не перевищує 0,4% довжини відрізка Ділянку вимірювального трубопроводу між двома місцевими опорами до звужуючого пристрою вважають прямолінійною, якщо відхилення від прямолінійності візуально не виявляється. При застосуванні складової конструкції вимірювального трубопроводу, уступ на стику його секцій не повинен перевищувати вловлених меж, що залежать від типу звужуючого пристрою та відстані від уступу до звужуючого пристрою (п. 7.1.3 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009).
Згідно з п. 7.1.5 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 на внутрішній поверхні вимірювального трубопроводу не повинні накопичуватися опади у вигляді піску, пилу, металевої окалини та інших забруднень. 
Як вбачається, зі звіту від 16.04.2019 року № 2268 та протоколу від 16.04.2019 року № 2268, вимірювальний трубопровід та з`єднувальні лінії комерційного ВОГ позивача перевірити не вдалося, оскільки тип з`єднання секцій вимірювального трубопроводу є нероз`ємним, зварним, з огляду на що відсутній доступ до внутрішньої порожнини ВТ, а тому перевірка його відповідності вимогам 7.1.5 ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009 на предмет забруднення є неможливою.
Дослідивши вказані докази, судова колегія приходить до висновку, що стан вимірювального трубопроводу та з`єднувальних ліній, які є складовими частинами комерційного ВОГ позивача, взагалі не перевірявся.
При цьому, 23(24).12.2019 року (дата акту містить виправлення) інженером-метрологом ПАТ «ОДЕСАГАЗ» було проведено перевірку вузла обліку АГНКС-1 за адресою: м. Одеса, вул. Бмалтська дорога, 71А, що належить РВУ «КИЇВАВТОГАЗ» (Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ), за результатами якої складено Акт про порушення № 1, у відповідності до якого встановлено порушення Кодексу ГРС, а саме: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (п. 3.1. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ), а саме: монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009 відповідно звіту № 2268 від 16.04.2019 року ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».
09.01.2020 року відбулось засідання комісії відповідача з розгляду вищевказаного акту про порушення, за результатами якої, відповідно до протоколу № 1, вищевказаний акт задоволено.
Відповідно до п. 3.1. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
У п. 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.
Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.
Наведене положення стосовно окремих складових комерційного ВОГ конкретизує пп. 2 п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС. При цьому для цілей визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, Кодекс ГРС розмежовує несправність лічильника, що сталася внаслідок його пошкодження, та несправність лічильника, що сталася внаслідок позаштатного режиму роботи.
Відповідно до пп. 2 абз. 1 п. 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі, якщо при вимірюванні лічильником газу або звужуючим пристроєм та/або датчиком різниці тиску перевищується діапазон вимірювання або вони працюють в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність), об`єм розподіленого (спожитого) природного газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання – перерахунки проводяться за фактичний час тривалості аварійної/позаштатної ситуації.
Такий підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення "не з вини споживача", оскільки хоча споживач у цих випадках не здійснював несанкціонованого втручання, водночас міг виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу (механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання) або позаштатний режим роботи, що за п. 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС охоплює ситуації, які споживач може виявити.
Виходячи з вказаних законодавчих приписів, а також конструкції п. 3.1. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, вбачається, що порушенням Кодексу ГРМ, яке сталося за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ, є пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі.
При цьому законодавцем наголошено, що таке пошкодження або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі не з вини споживача має в обов`язковому порядку призвести до того, що витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
Таким чином, для того щоб пошкодження або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі мали наслідком застосування до споживача санкцій, передбачених Кодексом ГРС, в обов`язковому порядку має бути встановлено (доведено), що такі порушення призвели до неправильного обліку природного газу, що споживається.
В Акті про порушення від 24.12.2019 року № 1, який затверджено рішенням комісії відповідача, законність якого є предметом розгляду у даній справі, порушення, визначене п. 3.1. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, не конкретизовано. У акті є лише посилання на те, що монтаж вузла обліку не відповідає вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.(1,2,5):2009 відповідно звіту № 2268 від 16.04.2019 року ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ». 
Як вже зазначалось, у відповідності до вказаного вище пункту Кодексу ГРМ порушенням є або пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі. Оскільки про будь-які пошкодження ЗВТ позивача в акті не йдеться, можна дійти висновку, що порушенням в даному випадку є саме робота ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, проте який саме позаштатний режим (у відповідності до п. 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС) також не визначено.
Проаналізувавши акт відповідача та звіт № 2268 від 16.04.2019 року ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», можна дійти висновку про те, що склалася ситуація, в якій внаслідок конструктивних особливостей вимірювального трубопроводу (ВТ), якими обумовлено відсутність доступу до його внутрішньої порожнини,  звужуючий пристрій комерційного ВОГ позивача взагалі не перевірявся на предмет його відповідності законодавчо визначеним вимогам (на внутрішній поверхні вимірювального трубопроводу не повинні накопичуватися опади у вигляді піску, пилу, металевої окалини та інших забруднень).
В матеріалах справи відсутні належні докази здійснення відповідачем будь-яких дій з перевірки факту того, що вказана складова комерційного ВОГ може бути забруднена або з відкладанням осадів, потраплянням сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів, або має інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання (пп. 5, 6 п. 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС, які визначають, що таке позаштатний режим роботи комерційного ВОГ).
Отже, доказів на підтвердження того, що звужуючий пристрій позивача працював у позаштатному режимі немає, як і немає доказів того, що такий позаштатний режим якимось чином впливав на результати вимірювання, з огляду ще й на те, що будь-яких зауважень до інших складових комерційного ВОГ позивача, в т.ч. безпосередньо лічильника газу, у відповідача не було.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду ще раз наголошує, що з конструкції норми, яке визначає порушення, на підставі якого до позивача застосовується адміністративно-господарська санкція (п. 3.1. глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ), вбачається, що необхідним є встановлення (доведення), що такі порушення призвели до неправильного обліку природного газу, що споживається.
Так, п. 2 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ визначено, що протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії, зокрема, монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.
Пунктом 5 глави 7 розділу Х Кодексу ГРМ визначено, що до демонтажу ЗВТ на повірку або його повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки ЗВТ в порядку, визначеному главами 10-11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до ЗВТ.
Також слід зазначити, що у відповідності до п. 1 гл. 9 розд. X Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових зокрема щодо, відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; працездатності та/або придатності засобів вимірювальної техніки до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання.
Тобто, Оператор ГРМ мав право ініціювати та провести експертизу комерційного ВОГ та його складових, а тому, з огляду на вимогу Кодексу щодо необхідності підтвердження того, що звужуючий пристрій позивача працював у позаштатному режимі, як і підтвердження того, що такий позаштатний режим будь-яким чином впливав на результати вимірювання, відповідач, за переконанням судової колегії, мав провести відповідну експертизу, якою встановити те, що комерційний ВОГ позивача працює в позаштатному режимі (наприклад на внутрішній поверхні вимірювального трубопроводу накопичились опади у вигляді піску, пилу, металевої окалини та інших забруднень) і такий позаштатний режим впливає на правильність обліку газу, що споживається.
Проте, за результатами оглядів ВОГ позивача представниками відповідача, не складено жодного документу, який би підтверджував його непрацездатність чи непридатність до застосування на підставі результатів перевірки його метрологічних характеристик, як і не проведено ані позачергової чи експертної повірки, які б містили висновок про непридатність до застосування комерційного ВОГ позивача, ані експертизи відповідної частини комерційного ВОГ позивача чи його в цілому, яка б підтвердила роботу ВОГ позивача у позаштатному режимі та те, що ВОГ позивача не здійснював обліку природного газу або здійснював його частково.
При цьому, як вбачається з оскаржуваного рішення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1, комісія зазначила, що за результатами перевірки «встановлено пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботи ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата природного газу не обліковується або обліковується некоректно відповідно до Р.XI , Глави 2, п.3.1.».
Будь-яких посилань на документи, які б підтвердили зазначені в Акті порушення, відповідне рішення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1, не містить, тоді як для задоволення Акту про порушення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса слід було встановити не тільки  наявність порушення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових, а й встановити факт нездійснення обліку або некоректного обліку газу, наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушеннями позаштатного режиму роботи ВОГ і  нездійсненням обліку або некоректним обліком газу.
З урахуванням викладеного судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо того, що задоволення комісією відповідача вищевказаного Акту про порушення було протиправним, оскільки стверджуванні в Акті порушення не були належним чином доведені та встановлені, а тому рішення комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1 потребує скасування, а відповідна вимога позивача – задоволення, але за мотивами, викладеними вище в постанові суду апеляційної інстанції.
Крім того, судова колегія не приймає до уваги посилання позивача на необов`язковість у даному випадку застосування норм ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009  і вважає хибними твердження суду першої інстанції з цього приводу в мотивувальній частині рішення, оскільки правовідносини сторін з цього питання будь-яким чином не були врегульовані, зокрема, спірне питання щодо обов`язковості або необов`язковості його застосування, яке повинно було бути вирішене під час первинного обстеження вузла обліку при умові дотримання сторонами законодавчо визначеної процедури приймання комерційного ВОГ позивача в експлуатацію.
До того, ж судова колегія наголошує, що на теперішній час в Україні не прийнято будь-яких інших стандартів та Технічних умов, ніж вищевказане ДСТУ, які встановлюють загальні технічні вимоги у сфері метрології (Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.09.2016 року №1435 п. 68-72, Наказ Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 30.12.2009 року №486) до звужуючих пристроїв та  вимірювальних трубопроводів.
Отже, позивач не довів ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належними доказами у справі невірність тверджень відповідача про правильність його посилання на норми вищевказаного ДСТУ, оскільки задля дотримання норм чинного законодавства суб`єктами господарювання у сфері використання ГРС, в тому числі комерційного ВОГ, необхідно застосовувати методику вимірювань законодавчо регульованої метрології, яким і є ДСТУ ГОСТ 8.586.1:2009.  
Що стосується вимоги про визнання незаконними дії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса по донарахуванню об`єму розподіленого/спожитого природного газу на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м.Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) у період з січня 2020 до серпня 2020 року (включно), судова колегія зазначає таке.
Підстави для перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу визначені Розділом ХІ Кодексу ГРМ, види порушень, що є підставою для перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу визначені главою 2, п. 3.1. якою визначено порушення, що на підставі якого позивачу було здійснено донарахування.
Оскільки, за висновками суду першої інстанції та апеляційної інстанції наявність визначеного в Акті та в рішенні комісії Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса від 09.01.2020 року про задоволення Акту про порушення від 24.12.2019 року № 1, оформлене протоколом від 09.01.2020 року № 1, порушення, його наслідки та причинний зв`язок не підтвердились, рішення комісії є незаконним, відповідно і підстав для здійснення донарахувань   об`єму розподіленого/спожитого природного газу на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) на підставі такого рішення у відповідача не було, з огляду на що такі дії відповідача мають бути визнані незаконними.
Крім того, судова колегія наголошує, що відповідно до п. 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем такий акт-розрахунок взагалі складався, що також є порушенням визначеного Кодексом ГРМ порядку здійснення донарахувань.
З урахуванням викладеного вимоги позивача про визнання незаконними дій Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса по донарахуванню об`єму розподіленого/спожитого природного газу також є обґрунтованими та такими, що потребують задоволення.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м.Одеса провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого/спожитого на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) протягом січня-серпня 2020 року, на підставі показників комерційного вузла обліку газу Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, а саме у об`ємі: за січень 2020 року - 44760,00 м. куб.; за лютий 2020 року - 44797,28 м. куб.; за березень 2020 року - 47639,91 м. куб.; за квітень 2020 року -39181,41 м. куб.; за травень 2020 року -41692,38 м.куб.; за червень 2020 року - 53910,00 м. куб.; за липень 2020 року - 52348,03 м. куб.; за серпень 2020 року - 65061,00 м. куб., судова колегія зазначає таке.
Частинами 1, 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом ст. 15 та 16 Цивільного кодексу України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)).
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (п. 1, 5 і 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 7 гл. 3 розд. ІХ Кодексу ГРС за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Пунктом 7.1 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, визначено, що Оператор ГРМ зобов`язаний, зокрема, забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу ГРС.
Згідно з п. 3 глави 1 Розділу IX Кодксу ГРС фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.
В даному випадку донарахований позивачу об`єму розподіленого/спожитого природного газу є незаконним,  а інших вихідних даних, ніж тих що є у позивача у спірний період,  фактичний об`єм природного газу має бути розраховано відповідно до даних комерційного ВОГ позивача. 
Разом з тим, наразі між сторонами у справі наявні розбіжності у частині визначення об`єму природного газу, з огляду на необґрунтовану зміну порядку розрахунків обсягу розподіленого газу, передбаченого Кодексом ГРС, чим необґрунтовано завищено обсяг розподіленого газу, а тому враховуючи приписи Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу у відповідача фактично виник обов`язок із перерахунку спожитого позивачем природного газу у відповідності до показань приладу обліку позивача, з урахуванням чого колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про зобов`язання Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м.      Одеса провести перерахунок об`єму природного газу, розподіленого/спожитого на автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ (адреса: м.      Одеса, вул. Балтська дорога, 71-а) протягом січня-серпня 2020 року, на підставі показників комерційного вузла обліку газу Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ.
Обраний позивачем спосіб захисту права не суперечить закону і забезпечує поновлення його порушеного права, оскільки така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).
Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 13.05.2021 року у справі № 927/718/20.
З урахуванням викладеного колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду в повній мірі погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі, але за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції при цьому, доводи апеляційної скарги не є такими, що можуть бути підставою саме для скасування вірного висновку суду.
Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.
З огляду на зазначене вище, судова колегія вважає, що мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, а висновок, викладений в рішенні суду відповідає приписам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи. 
За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса не потребує задоволення, але рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 підлягає зміні в мотивувальній частині з викладенням її в редакції постанови суду апеляційної інстанції та залишенням без змін рішення суду в іншій частині.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2021 року у справі № 916/915/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 20.01.2022 року. 
 Повний текст постанови складено 21 січня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                       Г.І. Діброва 

Судді                                                                                               В.М.  Головей    
                
                                                                                                        Н.М. Принцевська