24.12.21
33/812/387/21

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/387/21                                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 173 КУпАП                                суддя Лященко В.Л.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., 
за участю секретаря                                – Сімірзіної П.М.,
захисника особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності        – ОСОБА_1 ,
потерпілий                                        – ОСОБА_2 ,
представник потерпілого                        – Приземний С.С.

розглянула апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року якою відносно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області, мешкає в АДРЕСА_1 , 
закрито провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 053577 від 28.09.2021 р., 08.09.2021 р., ОСОБА_3 , в приміщені селищної ради, на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, охорони природного середовища, вчинив дрібне хуліганство відносно депутата ОСОБА_2 , а саме виражався образливо та нецензурними словами на його адресу, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Закриваючи провадження у справі, суддя місцевого суду дійшов висновку, що суть вчинених ОСОБА_3 дій у протоколі викладена не коректно, зокрема не вказано належних ознак властивих інкримінованому правопорушенню, не встановлено факту порушення громадського порядку, не зібрано доказів щодо обставин вчинення правопорушення, що позбавило суд можливості надати їм правову оцінку та визначити склад адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу.
Вважає, що в діях ОСОБА_3 наявні всі необхідні елементи інкримінованого правопорушення, а протокол, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить усі обставини, які підтверджують наявність в діях останнього ознак дрібного хуліганства. При цьому, вина ОСОБА_3 підтверджується належними та допустимими доказами, які ніким не оспорюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього письмовими доказами.
На думку апелянта, суд безпідставно зазначив про порушення працівниками поліції положень ст. 254 КУпАП, оскільки відповідно до вказаних вимог, протокол складений саме після виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Заслухавши доводи потерпілого та його представника на підтримку апеляційної скарги, думку захисника особи, провадження відносно якої закрито, яка заперечувала проти задоволення скарги потерпілого, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.
Протокол про адміністративне правопорушення – це процесуальний документ, з якого починається розгляд справи про вчинення фізичною особою адміністративного правопорушення, і кінцевим результатом якого є прийняття судом судового рішення від імені держави на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом та забезпечення виконання винесеної постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 053577 від 28.09.2021 р., 08.09.2021 р., ОСОБА_3 , в приміщені селищної ради, на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, агропромислового комплексу, охорони природного середовища, вчинив дрібне хуліганство відносно депутата ОСОБА_2 , а саме виражався образливими та нецензурними словами на його адресу, чим порушив громадський порядок та спокій останнього. Зазначені дії працівниками поліції, відповідно до протоколу, кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Аналіз змісту протоколу, який є основним джерелом доказів та підставою подальшого провадження у справі, свідчить про правильність висновків судді місцевого суду про те, що він не містить даних щодо часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, а відтак не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи визначальну роль протоколу, як доказу підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням наявних порушень, суд позбавлений можливості всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та прийняти рішення щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, в тому числі шляхом надання оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Слід зазначити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП та підготовка матеріалів для їх розгляду покладено на органи Національної поліції України, що не слід ототожнювати із повноваженнями суду, який розглядає справи про адміністративні правопорушення із винесенням рішення, передбаченого положеннями КУпАП, зокрема: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 Кодексу; про закриття справи.

Враховуючи, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого адміністративного правопорушення є законною і обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілого не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, –

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2021 року, якою відносно  ОСОБА_3 , закрито провадження у справі зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                         Н.В. Чебанова-Губарєва