ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2049/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року (суддя суду 1 інстанції Татаринов Д.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними  та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком, із зарахуванням до загального трудового стажу та до стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року, з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року, та з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 19 вересня 2016 року № 47 за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2013 року, з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 27 листопада 2019 року № 28 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року, починаючи з 08 січня 2020 року;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, із зарахуванням до загального трудового стажу та до стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року, з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року, та з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 19 вересня 2016 року № 47 за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2013 року, з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 27 листопада 2019 року № 28 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року, починаючи з 08 січня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідачем не зараховано до загального та пільгового стажу періоди з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року, з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року, а також не враховані довідки ТОВ «Енергопрогрес» про заробітну плату для обчислення від 19 вересня 2016 року № 47 за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2013 року, з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, та довідки ТОВ «Енергопрогрес» про заробітну плату для обчислення пенсії від 27 листопада 2019 року № 28 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року. Після звернення із заявою про зарахування вказаних періодів до стажу роботи, отримав від пенсійного органу відмову.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить  скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 08 січня 2020 року позивачу, ОСОБА_1 , призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1, відповідно до  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
01 грудня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про проведення перерахунку та виплату пенсії за віком із зарахуванням до загального трудового стажу та до стажу роботи за списком №1 періодів роботи з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року, з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року, та з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 19 вересня 2016 року № 47 за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2013 року, з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 27 листопада 2019 року № 28 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року, починаючи з 08 січня 2020 року.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28 грудня 2020 року №11597-11330/Н-02/8-0800/20 позивачу відмовлено у здійсненні такого перерахунку.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами пункту 6 частини 1  статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV  (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього  Закону,  законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до абзацу першого частини 1  статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із абзацом першим частини 2  статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 4  статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим  Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно із частинами 1, 2  статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII  (надалі - Закон № 1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.,
За правилами статті 26 Закону  1058-IV, починаючи з 1 січня 2020 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Положеннями  статті 62 Закону № 1788-XII  передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637  затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
У пункті 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З наведеного слідує, що основним документом, яким підтверджується стаж роботи, є трудова книжка і лише, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17, що враховується судом на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, зокрема записам в трудовій книжці позивача, що останній працював:
- у період з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року - на посаді слюсаря з ремонту устаткування та трубопроводів реакторного відділення спецкорпусу та хімводоочищення п`ятого та шостого розряду у ТОВ «Росьхім»;
- у період з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, та у період з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, та у період з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, та у період з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, та у період з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, та у період з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, та у період з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року - на посаді слюсаря з ремонту реакторно- турбінного обладнання шостого розряду дільниці АЕС «Бушер-1» (Іран) ТОВ «Енергопрогрес»;
- у період з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року - на посаді майстра дільниці ремонту ГМО відділу ремонту управління з технічного обслуговування та ремонту (ТО та Р) АТ «Атомтехекспорт».
Щодо періоду роботи позивача з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року - на посаді слюсаря з ремонту устаткування та трубопроводів реакторного відділення спецкорпусу та хімводоочищення п`ятого та шостого розряду у ТОВ «Росьхім», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ «Росьхім» (код ЄДРПОУ 30769525), були: 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи (основний); 43.34 Малярні роботи та скління; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Також, судом встановлено, що в розділі Даних про хронологію реєстраційних дій (згідно вказаного Витягу), зазначено про Державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме: 02 липня 2009 року, 20 вересня 2010 року та 16 жовтня 2012 року відбулися зміни видів економічної діяльності ТОВ «Росьхім».
Таким чином, в період трудової діяльності позивача, з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, ТОВ «Росьхім» неодноразово змінював види діяльності. 
Суд першої інстанції, в оскаржуваному рішенні, дійшов висновку, що діяльність зазначеного підприємства не була пов`язана з роботами, зазначеними в Розділі ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство» постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
Колегія суддів вважає, що відсутні підстави робити такі беззаперечні висновки щодо підприємством здійснювалися лише вказані вище види діяльності, оскільки, як вже зазначалося, ТОВ «Росьхім» змінював свої види діяльності у 2009, 2010 та 2012 роках. Тобто, відсутні підстави стверджувати, що на момент роботи ОСОБА_2 у ТОВ «Росьхім», останнє не займалося такими видами діяльності, які б не давали підстави віднести займану позивачем посаду до таких, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановами Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та  від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджувались Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких ( на яких) повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
У вказаних Списках містяться відповідні розділи: 
- ХХІІ. РОБОТИ З РАДІОАКТИВНИМИ ТА ДЖЕРАЛАМИ ІОНІЗУЮЧИХ ВИПРОМІНЮВАНЬ І БАРИЛІЄМ, де пунктом 22. 1-1а передбачені посади працівників, зайнятих на роботах в умовах радіаційної або берилієвої шкідливості на дослідних, дослідно-виробничих і укрупнених лабораторних установках, у дослідних цехах з опрацювання або удосконалення  технологічних процесів промислового видобування, перероблення радіоактивної сировини, промислового використання атомної енергії, промислового або дослідного одержання радіоактивних речовин, берилію та виробів з них; 
- ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО, де до  пункту 13а-3б, відносяться посади: слюсарі, електрослюсарі, електромонтери, зайняті обслуговування, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу;
- «АТОМНА ЕНЕРГЕТИКА ТА ПРОМИСЛОВІСТЬ», якими передбачені посади працівників, зайнятих на роботах I і II класів із джерелами іонізуючих випромінювань (радіоактивними речовинами, матеріалами та технологічним устаткуванням, радіоактивними відходами та іншими), активність яких на робочому місці у приміщеннях зони суворого режиму АЕС становить: від 100 кБк до 105 кБк і більше для радіонуклідів групи А; від 103 кБк до 106 кБк і більше для радіонуклідів групи Б; від 104 кБк до 107 кБк і більше для радіонуклідів групи В; від 105 кБк до 108 кБк і більше для радіонуклідів групи Г.
Відповідно до матеріалів справи, трудовий стаж позивача повністю підтверджений записами трудової книжки:
- за період з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, та у період з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, та у період з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, та у період з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, та у період з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, та у період з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, та у період з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року - на посаді слюсаря з ремонту реакторно- турбінного обладнання шостого розряду дільниці АЕС «Бушер-1» (Іран) ТОВ «Енергопрогрес»;
- за період з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року - на посаді майстра дільниці ремонту ГМО відділу ремонту управління з технічного обслуговування та ремонту (ТО та Р) АТ «Атомтехекспорт».
Отже, на підставі зазначених письмових доказів та записів трудової книжки встановлено виконання позивачем робіт з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 протягом спірних періодів, що не спростовано відповідачем жодними належними та допустимими доказами. 
Посилання відповідача, як на підставу для відмови у призначенні пенсії на те, що трудовий стаж, набутий позивачем на підприємствах в період з 2012 по 2019, на посадах слюсаря з ремонту реакторно- турбінного обладнання шостого розряду дільниці АЕС «Бушер-1» (Іран) ТОВ «Енергопрогрес» та посаді майстра дільниці ремонту ГМО відділу ремонту управління з технічного обслуговування та ремонту (ТО та Р) АТ «Атомтехекспорт», на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (Російська Федерація), може бути врахований, лише за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилася трудова діяльність, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2  статті 4 Закону №1058-IV  якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 8 Закону № 1058-ІV  передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Як визначено  статтею 1 Закону № 1058-ІV  страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до  закону  сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього  Закону.
Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1  статті 24 Закону №1058-ІV).
Згідно з  статті 20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим  Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до  статті 106 Закону №1058-ІV  виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків  законом  покладено на страхувальника.
Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17.07.2019 (справа № 144/669/17) та від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), згідно з якою несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та ухвалено рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до статті 317 КАС України, є підставою для скасування рішення суду, з прийняттям нового - про задоволення позову.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  317,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1  – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, із зарахуванням до загального трудового стажу та до стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи: з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року, з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року, та з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 19 вересня 2016 року № 47 за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2013 року, з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 27 листопада 2019 року № 28 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року, починаючи з 08 січня 2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, із зарахуванням до загального трудового стажу та до стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 03 вересня 2004 року по 07 червня 2010 року, з 20 листопада 2012 року по 10 лютого 2013 року, з 28 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, з 04 серпня 2013 року по 04 липня 2014 року, з 05 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 04 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року, з 12 лютого 2018 року по 25 квітня 2018 року, з 08 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з 11 грудня 2018 року по 27 листопада 2019 року, та з урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 19 вересня 2016 року № 47 за період з 01 листопада 2012 року по 31 травня 2013 року, з 31 серпня 2013 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ТОВ «Енергопрогрес» від 27 листопада 2019 року № 28 за період з 01 травня 2018 року по 31 липня 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 30 листопада 2019 року, починаючи з 08 січня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко