ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5792/21 Справа № 191/3460/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай), –

в с т а н о в и л а:

       У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області,Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи його тим, що він був прийнятий в члени колгоспу ім.Енгельса Синельниківського району Дніпропетровської області та працював у ньому. Із членів колективного сільськогосподарського підприємства на час проведення розпаювання земель та по теперішній час він не виключався. 
       Вказував, що на підставі рішення Зайцівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області колективному сільськогосподарському підприємству ім.Енгельса Синельниківського району Дніпропетровської області було передано землю у колективну власність для сільськогосподарського використання, згідно державного акту на право колективної власності на землю, серія ДП СВ №000014, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 23 березня 1995 року.
       Зазначав, що по невідомим йому причинам він не був включений до списку-додатку до вказано державного акту і відповідно не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), про що йому стало відомо у вересні 2020 року під час звернення до відділу у Синельниківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. 
       Посилаючись на те, що він, як член КСП ім.Енгельса, має право на земельну частку (пай) розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (розмір земельної частки визначено відповідно до інформації відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровської області про середній розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Енгельса на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області), просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, на яку мав право як член колишнього КСП «Дніпрова хвиля».
       Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року  позов ОСОБА_1 задоволено.
       Додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року вирішено питання стосовно судових витрат. 
       В апеляційній скарзі відповідач Зайцівська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та у задоволенні позову відмовити. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач був членом КСП, працював там, до списку громадян, які мають право на пай, включений не був. 
       Сторони по справі правом на надання відзиву не скористались. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії архівного витягу №Б-258 від 03 вересня 2020 року, протоколом №18 засідання правління колгоспу ім.Енгельса Синельниківського району від 20 червня 1991 року, було прийнято рішення – рекомендувати загальному збору прийняти в члени колгоспу та направити ОСОБА_1 на навчання в ДІСІ.
       Згідно архівного витягу №Б-259 від 03 вересня 2020 року, протоколом №1 звітних зборів уповноважених колгоспу ім.Енгельса Синельниківського району Дніпропетровської області, що відбулися 08 лютого 1992 року, було вирішено прийняти в члени колгоспу всіх вище перерахованих громадян, серед яких ОСОБА_1 . 
       З архівних довідок №Б-108 від 02 вересня 2020 року, №Б-109 від 02 вересня 2020 року, виданих виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Синельниківського району, вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу імені Енгельса Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у відомостях нарахування заробітної плати працівникам, заробітна плата та відпрацьовані дні ОСОБА_2 складають: 1988 рік : червень – 10 відпрацьованих днів, липень – 4 відпрацьовані дні, серпень – 21 відпрацьований день, листопад – 15 відпрацьованих днів. 1993 рік: серпень – 26 відпрацьованих днів. 1994 рік: липень – 8 відпрацьованих днів, вересень – 1 відпрацьований день.
       Відповідно довідки відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №31-4-0.26-458/114-20 від 29 вересня 2020 року, середній розмір паю по КСП ім.Енгельса на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району складає 6,53 ум.кад.га. В списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю (серія ДП СВ № 000014), виданого КСП ім.Енгельса для сільськогосподарського використання на підставі рішення Зайцівської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №14 від 23 березня 1995 року, громадянин ОСОБА_1 не значиться.
       Згідно довідки виконавчого комітету Зайцівської сільської ради №75/01-16 від 27 січня 2021 року, трудовий архів при виконавчому комітеті Зайцівської сільської ради повідомляє, що у книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників колгоспу ім.Енгельса відсутні дані щодо трудового стажу та термінів перебування у членах колгоспу ім.Енгельса Синельниківського району громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодного запису у книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників, вказаного громадянина не знайдено.
       Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю, серії ДП СВ №000014, даний акт видано КСП ім.Енгельса с.Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області Зайцівською сільською радою народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 6185.1 гектарів землі у межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 14.
       В списку громадян-членів КСП ім.Енгельса Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 не значиться.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суду доведено, що позивач, будучи членом КСП ім.Енгельса на момент отримання державного акту на право колективної власності на землю, на законних підставах набув право на земельну частку (пай), а тому за ним повинно бути визнане право на отримання земельної частки (паю), розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності на території Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, на яку мав право як член колишнього КСП «Дніпрова хвиля». 
       Ухвалою Синильниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 та виправлено описку в рішенні та зазначено, що право на пай набуте позивачем як членом колишнього КСП ім.Енгельса (а.с.100,110). 
       Втім колегія суддів звертає увагу на те, що позивач у своєму позові просив визнати за ним право власності за земельну часту (пай) саме як член колишнього КСП “Дніпровська хвиля” (а.с.3)
       Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Відповідно до пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства.
       Як роз`яснив Верховний Суд України в пункті 24 постанови Пленуму №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
       Статтями 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
       Тобто, основним первинним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат про право на земельну частку (пай).
       Колегією суддів встановлено, що позивач сертифікат про право на земельну частку (пай) не отримав.
       За змістом статей 22,23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.
       Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі №396/1683/18ц. 
       Позивач не був включений до списку осіб доданого до державного акта на право колективної власності на землю. 
       Колегія суддів звертає увагу на те, що зверненню до суду з указаним позовом має передувати вирішення питання про невключення позивача до списку громадян – членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Таких вимог позивач у пред`явленому позові не заявляв. 
       Відповідно до ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.
       Членство у КСП було добровільним та передбачало написання заяви про вступ у члени КСП.
       Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
       Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 02 березня 2020 року у справі №573/813/19-ц (провадження №61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі №627/66/17 (провадження №61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі №384/642/17 (провадження №61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі №149/2978/18 (провадження №61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі №637/672/19-ц (провадження №61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі №609/1117/18 (провадження №61-5685св19).
       У спірних правовідносинах основою набуття статусу члена й виникнення відповідних прав, пов`язаних з членством у колективному підприємстві, є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до складу членів колективного сільськогосподарського підприємства та його трудова участь у діяльності цієї організації. 
       Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем доведено лише прийняття його в члени колгоспу та направлення на навчання в ДІСІ. Записи про стаж роботи та заробітку колгоспника щодо позивача відсутні. 
       Безпідставними є висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для набуття позивачем права на спірну земельну частку (пай). 
       Враховуючи вищевикладене,суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначене та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню.
       Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
       Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути позивача на користь Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 260 грн. 
       Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області задовольнити. 

       Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2021 року та додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

       В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай відмовити.

       Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області  (єдрпоу 04339401) судові витрати в розмірі 1 260 грн. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 21 грудня 2021 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.