П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/5008/21-а                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк  М.В.                                                                                   Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
12 січня 2022 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Сторчака В. Ю. , 
за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.
представників позивача: Мацедонської Т.О., Яненка В.В.
представників відповідача: Ходаковського Ю.В., Осадчука С.В. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування окремих положень постанови, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
В травні 2021 Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" (далі АТ "Вінницяобленерго"),  звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі  НКРЕКП, Регулятор), в якому просило:
-визнати протиправною та скасувати з дати прийняття постанову НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозований період" в частині затвердження для АТ "Вінницяобленерго" економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 2 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, на рівні 0,1117 на 2021 рік, 0,1082 на 2022 рік, 0,1048 на 2023 рік;
-зобов`язати НКРЕКП здійснити для АТ "Вінницяобленерго" перерахунок відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 27.07.2017 № 981, економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 2 класу напруги на 2021 - 2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, в редакції постанови НКРЕКП від 18.11.2020 № 2099;
-зобов`язати НКРЕКП здійснити перерахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання, установлених АТ "Вінницяобленерго" постановою НКРЕКП від 09.12.2020 № 2362 “Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Вінницяобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання”, з урахуванням перерахованих економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електромережами 2 класу напруги.
Рішенням  Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року позов задоволено частково:
-визнано протиправною та скасовано з дати прийняття постанову Національної комісії,       що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.11.2020 № 2154 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозований період" в частині затвердження для АТ "Вінницяобленерго" економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання, на рівні 0,1117 на 2021 рік, 0,1082 на 2022 рік, 0,1048 на 2023 рік;
-зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити для АТ "Вінницяобленерго" перерахунок відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.07.2017 № 981, в редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.11.2020                      № 2099, економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 2 класу напруги на 2021-2023 роки для операторів системи розподілу, до яких застосовується стимулююче регулювання. 
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
23 листопада 2021 року від позивача, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив  відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що  постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1414 із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 07.06.2019 № 1000, АТ "Вінницяобленерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності.
Постановою НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозований період" затверджено для АТ "Вінницяобленерго", як оператора системи розподілу, до якого застосовується стимулююче регулювання, економічні коефіцієнти прогнозованих технологічних витрат електричної енергії (далі-ЕКПТВЕ) електричними мережами 2 класу напруги на 2021 - 2023 на рівні 0,1117 на 2021 рік, 0,1082 на 2022 рік, 0,1048 на 2023 рік.
Однак, позивач вважає, що розмір ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021-2023 роки для нього розраховано відповідачем невірно, а тому переконаний, що вищезазначений індивідуальний акт у відповідній частині є незаконним та таким, який порушує права та інтереси АТ "Вінницяобленерго", що і спонукало його звернутися до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом також Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики, а саме діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.
За змістом ст.3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.
Регулятор здійснює державне регулювання, серед іншого, шляхом нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом, а також формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.
В свою чергу, у п. 13 ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" закріплено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема, встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу.
Згідно ч.4 ст.17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення державних регульованих цін і тарифів для суб`єктів природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг, а також для інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджені Регулятором, мають бути недискримінаційними і прозорими та підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора та в офіційному друкованому виданні. При розробленні та затвердженні зазначених методик Регулятор має забезпечити, щоб суб`єкти природних монополій у сферах енергетики та комунальних послуг отримали належні стимули на коротко- та довгостроковий періоди щодо підвищення ефективності, ліквідації перехресного субсидіювання між видами діяльності та групами споживачів, сприяння ринковій інтеграції та безпеці постачання.
У разі застосування будь-якого способу державного регулювання цін порядки (методики) формування, розрахунку та встановлення тарифів повинні забезпечити покриття економічно обґрунтованих витрат, залучення необхідних інвестицій, дотримання екологічних вимог, вимог якості та безпеки, обґрунтованої прибутковості. Такі порядки (методики) повинні сприяти використанню місцевих, відновлюваних та вторинних енергетичних ресурсів, а також сприятливих до навколишнього природного середовища технологій.
Статтею 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" врегульовано, що розподіл електричної енергії це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.
За визначенням, наведеним в п.1.1.2 Глави 1.1 Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312-технологічні витрати електричної енергії на транспортування електричної енергії електричними мережами (технологічні витрати електричної енергії) це сума втрат електричної енергії в елементах мереж, витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій та витрат електричної енергії на плавлення ожеледі.
Так, предмет спору, у рамках розгляду даної справи є правильність визначення обґрунтованого розміру економічного коефіцієнту прогнозованих технологічних витрат електричної енергії (ЕКПТВЕ) електричними мережами 2 класу напруги на 2021–2023 для позивача, як оператора системи розподілу, до якого застосовується стимулююче регулювання.  
Економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електроенергії відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 27.07.2017 № 981, в редакції постанови НКРЕКП від 18.11.2020 № 2099, (далі – Положення) визначається як відносна величина, розрахована у встановленому цим Положенням порядку.
Пунктами 2.1 та 2.2 глави 2 Положення визначено, що для затвердження ЕКПТВЕ щороку не пізніше 01 вересня, оператори системи розподілу подають до НКРЕКП: форму звітності № 2а-НКРЕКП за грудень місяць; форму звітності № 2-НКРЕ за грудень місяць; форми звітності № 1Б-ТВЕ за три завершені річні періоди (січень-грудень), на базі яких розраховуються ЕКПТВЕ; копію протоколу затвердження НХТВЕ на базі останнього завершеного річного періоду. 
ЕКПТВЕ розраховуються НКРЕКП на прогнозний період на підставі даних форм звітності №2а-НКРЕКП, № 2-НКРЕ, № 1Б-ТВЕ та розрахованого ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року.
При цьому, прогнозним періодом згідно пункту 1.2 глави 1 Положення є фіксований відрізок часу, на який здійснюється розрахунок та затверджуються відповідні показники (для операторів систем розподілу, якими не прийнято рішення щодо впровадження стимулюючого регулювання-рік; для операторів систем розподілу, якими прийнято рішення про перехід на стимулююче регулювання-регуляторний період). Регуляторний період-період часу між двома послідовними переглядами параметрів регулювання, що мають довготерміновий строк дії, який становить 5 років, за винятком першого регуляторного періоду (перехідний період), який триватиме 3 роки.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що раніше AT "Вінницяобленерго" не застосовувалося стимулююче регулювання у відповідності до пункту 1.2 глави 1 Положення, у зв`язку з чим першим регуляторним (перехідним) періодом для позивача є 2021-2023 роки (3 роки).
Відповідач стверджує, що затверджуючи Постановою від 20.11.2020 № 2154 розмір ЕКПТВЕ електромережами 2 класу напруги на 2021-20023 роки у розмірах 0,1117, 0,11082, 0,1048  останній керувався пунктом 1.3 глави 1 та главою 2 Положення.
Відповідно до пункту 1.3 глави 1 Положення, ЕКПТВЕ затверджується НКРЕКП на прогнозний період з урахуванням змін структури балансу електричної енергії, пов`язаних зі зміною правил роботи на ринку електричної енергії, на підставі усереднених даних форм звітності № 2а-НКРЕКП-розподіл електричної енергії (місячна) "Звітні дані про обсяги розподілу електричної енергії та технологічні витрати електричної енергії за 1 та 2 класами напруги", затвердженої постановою НКРЕКП від 20 грудня 2019 року № 2897 (далі - форма звітності № 2а-НКРЕКП), № 2-НКРЕ (місячна) "Звітні дані про обсяги передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та нормативні технологічні витрати електроенергії за 1-2 класами напруги", затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 04 жовтня 2012 року № 1257 (далі - форма звітності № 2-НКРЕ), та № 1Б-ТВЕ "Структура балансу електроенергії та технологічних витрат електроенергії (ТВЕ) на передачу по електричних мережах", затвердженої наказом Міністерства енергетики України від 14 жовтня 1999 року № 289 (далі - форма звітності № 1Б-ТВЕ), за три завершені річні періоди (січень-грудень), що передували прогнозному періоду, та розраховується відповідно до глави 2 цього Положення.
Розраховане значення ЕКПТВЕ по 1 та 2 класах напруги, без урахування відповідного показника ефективності, порівнюється із відповідним середньорічним ЕКНТВЕ на II-IV квартали 2017 року та I квартал 2018 року та ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік.
Якщо отримане значення ЕКПТВЕ більше середньорічного ЕКНТВЕ або ЕКПТВЕ, то для розрахунку ЕКПТВЕ відповідно до глави 2 цього Положення використовуються дані, що відповідають найменшому із зазначених коефіцієнтів, а саме: 
якщо найменшим є значення середньорічного ЕКНТВЕ, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані, що відповідають середньорічному ЕКНТВЕ,
якщо найменшим є значення ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік.
Розраховані таким чином ЕКПТВЕ, крім випадків, передбачених цим Положенням, затверджуються НКРЕКП.
Таким чином, з аналізу вищенаведеного  алгоритму розрахунку значення ЕКПТВЕ по 2 класах напруги, вбачається висновок, що при його проведенні обов`язковим є використання даних ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, зокрема в частині порівняння розрахованих в цьому порядку значень ЕКПТВЕ 2 класу напруги, без відповідного показника ефективності, з ЕКПТВЕ, затвердженим НКРЕКП на базовий рік. При цьому, як випливає із вимог пункту 1.3 Положення, якщо найменшим є значення ЕКПТВЕ, затвердженого НКРЕКП на базовий рік, то для остаточного розрахунку ЕКПТВЕ використовуються дані (із застосованими показниками ефективності базового року), що відповідають ЕКПТВЕ, затвердженому НКРЕКП на базовий рік. А базовим роком згідно з пунктом 1.2 глави 1 Положення є рік, що передує року, для якого розраховується економічний коефіцієнт прогнозованих технологічних витрат електричної енергії. Тобто, в розумінні вищезазначених норм цього Положення, базовим роком для позивача є 2020 рік.
Поряд з цим, як слідує з матеріалів справи на 2020 рік постановою НКРЕКП від 19.11.2019 № 2406 для АТ "Вінницяобленерго" був затверджений ЕКПТВЕ 2 класу напруги на рівні 0,1153 відносних одиниць. Відтак, саме даний показник був використаний НКРЕКП при розрахунку розмірів ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки.
В той же час, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 у справі №120/1950/20-а (надрала законної сили 22.06.2021) визнано протиправною та скасовано з дати прийняття постанову НКРЕКП від 19.11.2019 р. № 2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік" в частині затвердження для АТ "Вінницяобленерго" ЕКПТВЕ 2 класу напруги на рівні 0,1153 (відносних одиниць) та зобов`язано НКРЕКП здійснити для АТ “Вінницяобленерго” перерахунок ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік відповідно до вимог п. 3.1 Положення в редакції, чинній на час прийняття постанови НКРЕКП від 19.11.2019 № 2406 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електроенергії електромережами 1 та 2 класів напруги на 2020 рік".
Зокрема, вказаним судовим рішенням підтверджено, що ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік в розмірі 0,1153 був розрахований Регулятором невірно та з порушенням норм Положення (в редакції, чинній станом на дату прийняття постанови НКРЕКП від 19.11.2019 № 2406).
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа. стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, як вірно зауважено судом першої інстанції, факт неправильного розрахунку для позивача ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік на рівні 0,1153 є преюдиційним, а тому враховуючи скасування з дати прийняття постанови НКРЕКП від 19.11.2019 р. № 2406 у відповідній частині, НКРЕКП об`єктивно не могло правомірно використовувати та оперувати відповідними показниками при наступному розрахунку ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки.
Доводи відповідача, що висновки суду у справі № 120/1950/20-а не можуть  застосовуватися у межах розгляду даної справи, оскільки такі різняться між собою предметами спору,  колегія суддів вважає необгрунтованими та зазначає, що суд першої інстанції в межах розгляду цієї справи  не беруться за основу мотиви та обґрунтування, якими керувався суд у справі № 120/1950/20-а, а визначальним у цьому випадку є сам факт підтвердження судовим рішенням протиправності постанови НКРЕКП від 19.11.2019  № 2406 у відповідній частині та неправильного розрахунку Регулятором для АТ "Вінницяобленерго" ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік рівні 0,1153, який в подальшому був використаний для проведення розрахунку ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021-2023 роки. 
Тобто, зважаючи на те, що ЕКПТВЕ 2 класу напруги на базовий 2020 рік було розраховано невірно, що підтверджено судовим рішенням у справі № 120/1950/20-а, то НКРЕКП не могла дотриматись вимог пункту 1.3 глави 1 Положення під час визначення ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021-2023 роки, нормами яких в обов`язковому порядку передбачається врахування значення ЕКПТВЕ на базовий рік, що фактично вказує на наявність триваючого порушення прав АТ "Вінницяобленерго", першочерговим елементом усунення якого є здійснення відповідачем перерахунку ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік, що підлягає здійсненню в межах процедури виконання рішення суду у справі 120/1950/20-а, та як наслідок – подальший перерахунок ЕКПТВЕ на 2021-2023 роки з урахуванням нових показників базового (2020) року.
Так, основні принципи діяльності НКРЕКП, як постійно діючого центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, визначені у статті 4 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", до яких відносяться: 1) законність; 2) самостійність і незалежність у межах, визначених законом; 3) компетентність; 4) ефективність; 5) справедливість; 6) прогнозованість та своєчасність прийняття рішень; 7) адресність регулювання; 8) неупередженість та об`єктивність під час прийняття рішень; 9) відкритість і прозорість, гласність процесу державного регулювання; 10) недопущення дискримінації; 11) відповідальність за прийняті рішення.
НКРЕКП з метою регулювання ринку електричної енергії затвердило Положення, в якому встановило порядок розрахунку ЕКПТВЕ. 
Водночас, НКРЕКП в порушення власного ж Положення затвердила для АТ "Вінницяобленерго" неправильні показники ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2020 рік (що встановлено судовим рішенням), та як наслідок використала відповідні показники (як показники базового року) при розрахунку ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021-2023 роки, що вочевидь вказує на неправомірність такого підходу та незаконність прийнятого рішення.
За таких обставин колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що затвердженні постановою НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 "Про затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії електричними мережами 1 та 2 класів напруги на прогнозований період" для АТ "Вінницяобленерго", як оператора системи розподілу, до якого застосовується стимулююче регулювання, ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021-2023 роки на рівні 0,1117 на 2021 рік, 0,1082 на 2022 рік, та 0,1048 на 2023 рік суперечать процедурі їх розрахунку, який потрібно здійснювати у відповідності до пункту 1.3 глави 1 та пункту 2.7 глави 2 вищезазначеного Положення. 
Як наслідок, наявні підстави для скасування з дати прийняття даної постанови НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 в частині затвердження для АТ "Вінницяобленерго" ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021 - 2023 роки на рівні 0,1117, 0,1082, 0,1048 відповідно. Тобто, в цій частині вимоги адміністративного позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Водночас, враховуючи скасування судом постанови НКРЕКП від 20.11.2020 № 2154 в частині затвердження для АТ "Вінницяобленерго" ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021 - 2023 роки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав ефективний та належний спосіб захисту прав позивача, в частині зобов`язання НКРЕКП здійснити для АК "Вінницяобленерго" перерахунок відповідно до Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів нормативних та прогнозованих технологічних витрат електричної енергії, в редакції постанови НКРЕКП від 18.11.2020 № 2099, ЕКПТВЕ 2 класу напруги на 2021 - 2023 роки.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   20 січня 2022 року.

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Сторчак В. Ю.