ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/15251/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
   розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області    
          на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року (головуючий суддя Турова О.М.) 
          в адміністративній справі №160/15251/20 за позовом  ОСОБА_1   до відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,  третя особа без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ",    про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач,  ОСОБА_1 , звернувся 17.11.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача  Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 7263,63грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №582918 за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року, та в розмірі 7942,40грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 10 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №583067 за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області здійснити фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в розмірі 7263,63грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №582918 за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року, та в розмірі 7942,40грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності за 10 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ №583067 за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року.
В обґрунтування позову вказав, що він працював помічником начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 29.05.2020 року був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України. Відповідно до наказу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.04.2020 року №2432 з 20.04.2020 року по 15.05.2020 року на підприємстві оголошено простій з оплатою праці працівників, що знаходяться в простої, в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).  В період часу з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року та з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року  позивач був тимчасово непрацездатним у зв`язку із загальним захворюванням. В подальшому, за твердженням позивача, відповідно до вимог законодавства роботодавцем йому було нараховано допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року, за перші 5 днів тимчасової непрацездатності за власні кошти у сумі 4072,10грн. та за рахунок відповідача 9 календарних днів у сумі 7263,63грн., а також за період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року за рахунок роботодавця за перші 5 днів тимчасової непрацездатності у сумі 3971,20грн. та за рахунок відповідача 10 календарних днів у сумі 7942,40грн. Розрахунки допомоги, яка підлягає оплаті за рахунок коштів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, по кожному листку непрацездатності були передані роботодавцем на розгляд відповідачу. Однак, відповідачем заяви-розрахунки щодо виплати позивачеві допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі листів непрацездатності прийняті не були, оскільки, на думку відповідача, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок фонду не надається, так як це буде суперечити нормам ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки, на його думку, період простою підприємства не належить до переліку підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, встановлених статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися працівнику на загальних підставах. Таким чином, на переконання позивача, відповідач, як страховик, безпідставно відмовив у фінансуванні для позивача матеріального забезпечення – допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів в розмірі 7263,63грн. за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року та за 10 календарних днів у розмірі 7942,40грн. за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року позов задоволено:
- визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 41323962, місцезнаходження: пр. Дмитра Яворницького, буд.93, м. Дніпро, 49000) щодо відмови у здійсненні фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» у загальному розмірі 15206,03 грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ № 582918 за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року, та допомоги по тимчасовій непрацездатності за 10 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ № 583067 за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року;
- зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області здійснити фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» у загальному в розмірі 15206,03грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 9 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ № 582918 за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року, та допомоги по тимчасовій непрацездатності за 10 календарних днів його тимчасової непрацездатності за листком непрацездатності серії АДЮ № 583067 за період з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року.
           Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що законодавцем передбачено оплату працівнику часу простою, який відбувся не з вини працівника. Пунктом 5.3 наказу ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» від 15.04.2020 року № 2432 наказано здійснювати оплату праці робітників шахтоуправління, які знаходяться в простої, відповідно до положень Колективного договору ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” та Галузевої угоди в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу). Так, за цей період відповідачем відмовлено у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності як матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку. Разом з цим, оскільки позивачеві не оплачено період простою, тобто позивач втратив гарантований законодавством дохід, а допомога по тимчасовій непрацездатності є матеріальним забезпеченням саме задля компенсації втрати заробітної плати (доходу) працівника, суд доходить висновку, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися на загальних підставах. Звернув увагу, що відповідачем повернуто Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля»  заяву-розрахунок від 17.06.2020 року, до якої включено листок непрацездатності серії АДЮ №583067 позивача, який охоплює період після закінчення простою (з 07.05.2020 р. по 21.05.2020 р.). Також, приписами Закону №1105 встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Під час простою підприємства не з вини працівника, допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах. Відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам у випадах інших, ніж передбачені статтею 23 Закону №1105. Судом наявності таких підстав не встановлено, а сторонами не надано доказів того, що листок непрацездатності серії АДЮ №582918 та листок непрацездатності серії АДЮ №583067 видані з порушеннями або вони є недійсними. Відповідачем вказана обставина не спростована. Також необґрунтованими посилання відповідача на листи Мінсоцполітики від 31.07.2015 року №445/18/99-15 та від 20.10.2020 року №010-4474, оскільки такі листи не є нормативно-правовими актами, якими має керуватися суд при вирішення спірних правовідносин, відтак дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. 
Вказує, що третьою особою ПрАТ «ДТЕК Палогравугілля» 21.05.2020 та 10.06.2020 направлено до Павлоградського відділення заяви-розрахунки за номером 001614, 001757 про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, але, 24.06.2020 та 17.06.2020 Павлоградським відділенням їх відхилено, в тому числі однією з причин-включення до неї листків непрацездатності працівників підприємства з періодом непрацездатності, що збігається з періодом простою підприємства. При цьому, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не підтверджено факт виходу таких працівників на роботу у період простою. Зазначає, що суд не врахував, що за висновками норм КЗпП не передбачено втрату права працівника, який відповідно до наказу роботодавця знаходиться в простої, на отримання від роботодавця гарантованої виплати, передбаченої статтею 113 КЗпП, якою врегульований порядок оплати часу простою, а також при освоєнні нового виробництва (продукції), але ж ніяким чином не умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності в період простою.  Судом не досліджено, що у випадку захворювання або травми працівника, не пов`язано з нещасним випадком на виробництві, що співпали з періодом простою (при цьому вихід на роботу працівників не передбачений), працівник повинен отримати виплату з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого розряду (окладу). Оскільки у цей період не відбувається факт втрати заробітної плати, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності(у даному випадку з 25.04.2020 по 04.05.2020 та з 12.05.2020 по 15.05.2020), які збігаються з календарними днями перебування підприємства в простої ( при цьому не передбачений вихід на роботу працівника), за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам частини першої статті 22 Закону №1105. Зауважує, що період тимчасової непрацезданості ОСОБА_1 з 07.05.2020 по 21.05.2020, який охоплює період після закінчення простою повністю оплачений відповідачем на підставі наданої заяви-розрахунку №002004 від 03.07.2020, що підтверджується копією платіжного доручення №2667 від 08.07.2020. Враховуючи, що позивач у період простою знаходився поза межами підприємства, виконання трудової функції від нього не вимагалося, відповідно ним не була втрачена працездатність, яка необхідна працівнику  при виконанні визначених його посадових обов`язків. Отже, законні підстави для компенсації втрати працездатності, яка в ей період від позивача, як працівника, не вимагалася, за рахунок коштів Фонду, відсутні. Зауважує, що при прийнятті судового рішення суд не дослідив надані відповідачем в якості доказів листи Міністерства соціальної політики України, оскільки роз`яснення стосовно оплати тимчасової непрацездатності в період простою надане в межах компетенції органу виконавчої влади.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
          Розгляд справи здійснюється в  порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
          Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 02.07.2012 року працював помічником начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», з 29.05.2020 року - звільнений у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я за п.2 ст.40 КЗпП України,  що підтверджується записами копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , яка наявна в матеріалах справи.
Наказом ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» від 15.04.2020 року №2432 оголошено простій з 20.04.2020 року до 15.05.2020 року для працівників департаментів, відділів, дільниць, цехів ВСП «Шахтоуправління Першотравенське»; працівникам, які перебувають у простої, дозволено не знаходитись в період простою за місцем роботи протягом всього робочого дня (зміни); встановлено, що оплату працівникам, які перебувають у простої, нараховувати у відповідності з положенням Колективного договору та Галузевої угоди, у розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).
У період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року (включно) позивач був тимчасово непрацездатним (причина непрацездатності – загальне захворювання), що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДЮ №582918, виданим КНП «Першотравенське МЛ»  м. Першотравенськ Дніпропетровська область (а.с.16).
Також, у період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року (включно) позивач був тимчасово непрацездатним (причина непрацездатності – загальне захворювання), що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДЮ №583067, виданим КНП «Першотравенське МЛ»  м. Першотравенськ Дніпропетровська область (а.с.17).
В подальшому,  вищезазначені листки непрацездатності було надано позивачем в комісію із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ  «ДТЕК Павлоградвугілля».
Відповідно до Протоколу №5 засідання Комісії із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ  «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15 травня 2020 року, розглянувши звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, Комісія вирішила призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності, зокрема, ОСОБА_1 (таб. №12500060) за період непрацездатності з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року (включно) за 14 днів, у т.ч. 9 днів за рахунок коштів Фонду у розмірі 100% допомоги.
Відповідно до Протоколу №5 засідання комісії із соціального страхування ПСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ  «ДТЕК Павлоградвугілля» від 28 травня 2020 року, розглянувши звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, Комісія вирішила призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності, зокрема, ОСОБА_1 (таб. №12500060) за період непрацездатності з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року (включно) за 15 днів, у т.ч. 10 днів за рахунок коштів Фонду у розмірі 100% допомоги.
Згідно із заявою-розрахунком від 21.05.2020 року (а.с.24-26) сума нарахованої ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі листка непрацездатності серії АДЮ №582918 за період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року (включно) становить за 14 календарні дні – 11298,98 грн., з яких 9 календарних днів -  в розмірі 7263,63 грн. компенсуються за рахунок Фонду.
Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» було направлено заяву-розрахунок страхувальника №001614 від 21.05.2020 року до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, проте відповідно до квитанції №3 від 21.05.2020р.: «Документ не прийнято.  Виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду: «в наявності лист непрацездатності за час простою» (а.с.27).
Також, згідно з заявою-розрахунком від 17.06.2020 року (а.с.47-51) сума нарахованої ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі листка непрацездатності серії АДЮ №583067 за період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року (включно) становить за 15 календарних днів – 11913,60 грн., з яких 10 календарних днів  в розмірі 7942,40 грн. компенсуються за рахунок Фонду.
Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» було направлено заяву-розрахунок страхувальника №001832 від 17.06.2020 року до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, проте відповідно до квитанції №3 від 24.06.2020р.: «Документ не прийнято.  Виявлені помилки та зауваження спеціаліста Фонду: «Допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок Фонду не надається, оскільки це буде суперечити ч.1 ст. 22 ЗУ 1105» (а.с.53).
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні фінансування Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» у сумі 15206,03грн. для надання ОСОБА_1 матеріального забезпечення - допомоги по тимчасовій непрацездатності за 19 календарних днів його тимчасової непрацездатності, в тому числі за листами непрацездатності серії АДЮ №582918 та серії АДЮ №583067, виданими КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область, за період з 26.04.2020 року по 04.05.2020 року (включно) та з 12.05.2020 року по 21.05.2020 року.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV, норми Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2011 року №455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування   визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV, статтею 20 якого в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 
1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 
2) допомога по вагітності та пологах; 
3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 
4) оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
Умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати визначені статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV), за змістом частини 1 якої допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків:
1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві;
2) необхідності догляду за хворою дитиною;
3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї;
4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною;
5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби;
5-1) на період перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій;
6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу;
7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства;
8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.
В силу частини 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV) допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приписами частини 3 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV) визначено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом  (ч. 1 ст. 31 ЗУ №1105-XIV). 
Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2011 року №455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за №1005/6196 (Інструкція № 455). 
Матеріалами справи підтверджується, що листок непрацездатності серії АДЮ №582918, виданий КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область, не містить помилок, виправлень, має усі реквізити, визначені Інструкцією №455 та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406 «Про затвердження зразка, технічного опису листка непрацездатності та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності». 
Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаного листка непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідних документів на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності. 
Водночас, вказана обставина не є спірною, відповідачем не заперечується та не спростовується.
Також, матеріалами справи підтверджується, що листок непрацездатності серії АДЮ №583067, виданий КНП «Першотравенське МЛ» м. Першотравенськ Дніпропетровська область, не містить помилок, виправлень, має усі реквізити, визначені Інструкцією №455 та наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406 «Про затвердження зразка, технічного опису листка непрацездатності та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності». 
Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаного листка непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків в оформлені відповідних документів на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності. 
Вказана обставина також не є спірною, відповідачем не заперечується та не спростовується.
Водночас, матеріалами справи підтверджується виконання роботодавцем вищевикладених норм права щодо нарахування позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 21.04.2020 року по 04.05.2020 року по листку непрацездатності серії АДЮ №582918 за 14 календарних днів у загальній сумі 11   298,98грн., в тому числі за перші 5 днів тимчасової непрацездатності за власні кошти у сумі 4072,10грн. та решти 9 календарних днів у сумі 7263,63грн. за рахунок Фонду, а також допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 07.05.2020 року по 21.05.2020 року по листу непрацездатності серії АДЮ №583067 за 15 календарних днів у загальній сумі 11   913,60грн., в тому числі за рахунок роботодавця за перші 5 днів тимчасової непрацездатності у сумі 3971,20грн. та за рахунок відповідача 10 календарних днів у сумі 7942,40грн.
Підставою відхилення заяв-розрахунків роботодавця органом ФСС та не призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачеві стали висновки відповідача (викладені у квитанціях №3 на розрахунки (№001614, №001832) та у відзиві) про те, що допомога про тимчасовій непрацездатності за календарній дні тимчасової непрацездатності, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок коштів Фонду не здійснюється, оскільки це буде суперечити нормам ч.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV).
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з такою позицією відповідача, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності визначений статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV).
Так, відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV) допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Згідно з частиною 2 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV) застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
При цьому, стаття 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV) містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається. Вказаний перелік розширеному тлумаченню не підлягає.
Цей перелік не містить такої підстави як настання тимчасової працездатності у період простою роботодавця.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції доводи відповідача стосовно того, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання відповідного страхового випадку (частина 1 статті 22 ЗУ №1105), а через доведеність факту простою роботодавця та не підтвердження факту виходу позивача на роботу в період простою відсутні підстави вважати, що позивачем втрачено заробітну плату у період тимчасової непрацездатності, суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, відповідно не може на власний розсуд, за відсутності підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV), відмовляти у наданні допомоги по тимчасовій працездатності, в тому числі у разі відсутності факту втрати заробітної плати позивачем.
Дійсно, за своєю правовою природою допомога по тимчасовій непрацездатності є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.
Під заробітною платою законодавець розуміє винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (стаття 1 Закону України «Про оплату праці»).
Стаття 94 Кодексу законів про працю України визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини 1 статті 34 КЗпП простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Статтею 113 КЗпП врегульовано, зокрема, порядок оплати часу простою, за частиною першою якої час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Таким чином, законодавцем передбачено оплату працівнику часу простою, який відбувся не з вини працівника.
Пунктом 5.3 наказу ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» від 15.04.2020 року №2432 наказано здійснювати оплату праці робітників шахтоуправління, які знаходяться в простої, відповідно до положень Колективного договору ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” та Галузевої угоди в розмірі не нижче тарифної ставки (окладу).
Матеріалами справи підтверджується, що за цей період відповідачем відмовлено у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності як матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.
Разом з цим, оскільки позивачеві не оплачено період простою, тобто позивач втратив гарантований законодавством дохід, а допомога по тимчасовій непрацездатності є матеріальним забезпеченням саме задля компенсації втрати заробітної плати (доходу) працівника, суд доходить висновку, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися на загальних підставах.
Також колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідачем повернуто Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля»  заяву-розрахунок від 17.06.2020 року, до якої включено листок непрацездатності серії АДЮ №583067 позивача, який охоплює період після закінчення простою (з 07.05.2020 р. по 21.05.2020 р.).
Щодо доводів відповідача про те, що позивач у період простою знаходився поза межами підприємства, виконання трудових функцій від нього не вимагалось, відповідно позивачем не була втрачена працездатність, яка необхідна працівнику при виконанні визначених його посадових обов`язків, отже, законні підстави для компенсації втрати працездатності, яка в цей період від позивача, як працівника, не вимагалася, за рахунок коштів Фонду, відсутні, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що таке тлумачення відповідачем норм статті 22 Закону №1105 нівелює взагалі інститут соціального страхування, оскільки за позицією відповідача підстави для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності в період, наприклад, відпустки застрахованої особи, також відсутні.
Так, приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV) встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.
Порядок і умови видачі листка непрацездатності визначає Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом МОЗ України від 13.11.2001 року №455, яка не містить положення, згідно з яким листок непрацездатності не видається у період простою підприємства.
Аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що під час простою підприємства не з вини працівника, допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватись працівнику на загальних підставах.
Зокрема, відповідачем не може бути відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованих особам у випадах інших, ніж передбачені статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV).
Оскільки судом першої інстанції наявності таких підстав не встановлено, а сторонами не надано доказів того, що листок непрацездатності серії АДЮ №582918 та листок непрацездатності серії АДЮ №583067 видані з порушеннями або вони є недійсними, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості посилань відповідача на листи Мінсоцполітики від 31.07.2015 року №445/18/99-15 та від 20.10.2020 року №010-4474, оскільки такі листи не є нормативно-правовими актами, якими має керуватися суд при вирішення спірних правовідносин. 
Одночасно суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що Мінсоцполітики України в листі від 23.06.2020 року №6387/0/290-20/45 «Щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності під час запровадження простою на підприємстві» надано роз`яснення, що під час простою підприємства не з вини працівника допомога по тимчасовій непрацездатності має надаватися працівнику на загальних підставах. 
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, відповідно не може на власний розсуд, за відсутності підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (№1105-XIV), відмовляти у наданні допомоги по тимчасовій працездатності, в тому числі, у разі відсутності факту втрати заробітної плати позивачем. 
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.           Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 18.01.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлений 30.01.2022 з урахуванням перебування судді-доповідача на лікарняному.  
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова