ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 р.	Справа № 524/7341/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Мухортової Н.Д. 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Кривич Ж.О., м. Кременчук, по справі № 524/7341/21
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Сільверструка Євгенія Григоровича ,           Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області                   
          про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

04.08.2021 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області рядового поліції Сільверструка Євгенія Григоровича (далі по тексту – інспектор УПП у Дніпропетровській області Сільверструк Є.Г., перший відповідач), Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області (далі по тексту - УПП у Дніпропетровській області, другий відповідач), в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 4537371 по справі про адміністративне правопорушення від 25.07.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час керування 25.07.2021 автомобілем Lexus RX 200T (державний номер НОМЕР_1 ) в с.Братське, Дніпропетровської області, вул. Запорізьке шосе, 5, позивача зупинив інспектор УПП у Дніпропетровській області Сільверструк Є.Г. та повідомив, що внаслідок перевищення швидкості на 53 км/год нею допущено порушення п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП України. Однак, позивач вважала, що діяла у відповідності з вимогами ПДР, а тому запропонувала першому відповідачу дослідити докази вчиненого правопорушення, яким проігноровано такі вимоги, у зв`язку з чим при розгляді справи про адміністративне правопорушення такі докази досліджені не були, що свідчить про недоведення інспектором УПП в Дніпропетровській області Сільверструком Є.Г факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні. 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.11.2021 по справі № 524/7341/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП у Дніпропетровській обл. Сільверструка Євгенія Григоровича, УПП у Дніпропетровській обл., про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4537371 від 25.07.2021 року - задоволено. 
Скасовано постанову інспектора УПП у Дніпропетровській обл. Сільверструка Євгенія Григоровича серії ЕАО № 4537371 від 25.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі – закрито.
Департамент патрульної поліції (далі по тексту - апелянт) не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне дослідження доказів, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.11.2021 по справі № 524/7341/21 скасувати, прийняти нове судове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо невідповідності наданих до матеріалів справи на оптичному диску доказів вчинення позивачем правопорушення (фотознімку, відезапису, створених за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam) вимогам, встановлених статтею 99 КАС України для електронних доказів, з підстав відсутності цифрового підпису автора та ненадання носія, на який безпосередньо здійснено запис правопорушення. Пояснив, що під час прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, поліцейський Управління діяв з дотриманням  норм КУпАП  та надавав належну оцінку доказам, при цьому, в оскаржуваній постанові було зазначено назву технічного засобу, яким здійснювалось вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача, що в свою чергу, свідчить про законність та обґрунтованість прийняття відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважає, що оскаржувану постанову прийнято на підставі беззаперечних фактичних даних.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАО № 4537371 від 25.07.2021 року о 11 год. 48 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LEXUS RX 200T, номерний знак НОМЕР_1 , в с. Братське по вул. Запорізьке шосе, б.5, рухалася зі швидкістю 103 км/год. в населеному пункті, при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 53 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась приладом TruСam ТС 0008376, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП (а.с.4).
Постановою від 25.07.2021 серії ЕАО № 4537371 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн.
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки надані відповідачем на оптичному диску матеріали, які підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України, не засвідчені електронним цифровим підписом автором.
Надаючи правову оцінку обставинам зазначеної справи, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як встановлено пунктом 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
За приписами частини 2 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Також, в силу вимог частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями статті 31 Закону України “Про Національну поліцію” надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України “Про Національну поліцію” визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
У відповідності до частин 1 та 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За нормами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно зі стпттею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно з частиною 2 статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”. Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Судом встановлено, що оскаржувана постанова серії ЕАО № 4537371 по справі про адміністративне правопорушення від 25.07.2021 містить викладення опису вчиненого позивачем порушення, з посиланням на п. 12.4 ПДР обмеження швидкості руху та зазначенням технічного засобу TruCam 0008376, за допомогою якого здійснювалося фото та відео фіксація.
На підтвердження обставин вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи оптичний диск, на якому міститься відеозапис та фотознімок, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam 0008376 (а.с. 48).
Колегія суддів зазначає, що надані відповідачем відеозапис та файл з фотознімком на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу у розумінні ст.99 КАС України, отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом відповідача або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого - ознаки цифрового підпису автора.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі та фотознімку відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення відповідних копій, що суперечить вимогам частини 2 статті 99 КАС України.
Крім того, згідно частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини 2 статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
В силу вимог частини 5 статті 94 КАС України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні засвідчені належним чином письмові копії доказів, на підставі яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недопустимість вищевказаних доказів для підтвердження обставин адміністративного порушення, зазначених в постанові серії ЕАО № 4537371 від 25.07.2021.
Щодо доводів апеляційної скарги про відповідність дій поліцейських при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності нормам чинного законодавства, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини 1- 3 статті 122). 
У відповідності до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. 
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу (ч.4 ст.258 КУпАП). 
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015  № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі – Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Колегія суддів зазначає, що перший відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дотримання першим відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленого чинним законодавством, під час прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, пред`явлення та дослідження доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивачу не було роз`яснено її права, закріплені у ст. ст. 268, 289 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 у відповідній графі постанови, колегія суддів приходить до висновку про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. ст.268, 278, 279 КУпАП та Інструкцією № 1395, у зв`язку з чим прийняття першим відповідачем постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є передчасним, що є підставою для її скасування.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Згідно п. 2 ч. 3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
З огляду на викладене, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
Натомість суд першої інстанції не врахував вказані обставини, не повно дослідив обставини справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про закриття провадження в адміністративній справі.
Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної частини (частина четверта статті 317 КАС України).
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог щодо скасування постанови інспектора УПП у Дніпропетровській області Сільверструка Є.Г. від 25.07.2021 серії ЕАО № 4537371, однак внаслідок неповного з`ясування обставин у справі помилково закрив провадження в адміністративній справі, чим допустив порушення норм процесуального права колегія суддів вважає, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.11.2021 по справі № 524/7341/21 підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  задовольнити частково.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.11.2021 по справі № 524/7341/21  скасувати в частині закриття провадження по адміністративній справі.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській обл. Сільверструка Євгенія Григоровича, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській обл., про скасування постанови про адміністративне правопорушення, у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4537371 від 25.07.2021 року задовольнити частково.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій