ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року                                 
м. Харків
справа № 644/3932/19
провадження № 22-ц/818/559/22
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: судді - Тичкової О.Ю., 
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання – Антонович А.А.,
учасники справи: 
заявник- ОСОБА_1 
заінтересовані особи: Харківська міська рада, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року, в складі судді Клименка А.М.
УСТАНОВИВ :
14.04.2020 року ОСОБА_1 .Валентинович звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати за ново виявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року, ухвалене у цивільній справі № 644/3932/19 (н/п 2-о/644/144/19) за заявою Харківської міської ради, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою, яким передано відумерлу спадщину – квартиру АДРЕСА_1 в комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що починаючи з вересня місяця 2009 року він проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса Луценко В.С. з заявою про прийняття спадщини після її смерті, але листом від 07 вересня 2017 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом, оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини, а також не підтверджено родинний зв`язок з померлою, але при ухваленні рішення ця інформація судом перевірена не була, не досліджений факт наявності спадкоємців у померлої, що призвело до прийняття рішення, яке порушило його право як спадкоємця четвертої черги за законом.
Ухвалою суду, заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Ухвала суду мотивована тим що, з матеріалів справи вбачається, що усі наведені заявником ОСОБА_1 обставини, які вказані ним в заяві в якості нововиявлених, вже були предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, і за своїм змістом на висновки суду, наведені в рішенні від 29.07.2019, жодним чином не впливають. Також ОСОБА_1 так і не надано належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що він є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 четвертої черги, який прийняв спадщину в передбачений законом спосіб, і рішення суду, щодо перегляду якого ставиться питання у заяві про перегляд, порушило його права та охоронювані законом інтереси. Звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса після закінчення строку на прийняття спадщини і за відсутності доказів його родинного зв`язку з померлою, правового значення не має, оскільки за таким його зверненням спадкова справа заведена не була, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 11.07.2019.Таким чином, суд дійшов висновку, що жодних обставин, які б в розумінні ст. 423 ЦПК України були у справі нововиявленими, заявником не наведено, і тому заява ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим що, ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Істотними обставинами для перегляду справи за нововиявленими обставинами є те, що судом не досліджувалось, що особа, яка є спадкоємцем, може звернутися до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право власності. Так у 2017 році позивачем було подано заяву до приватного нотаріуса Луценко В.С. щодо оформлення спадщини, та листом від 07.09.2017 року заявнику у відкритті спадкової справи було відмовлено. Після отримання листа ОСОБА_1 звертався до Орджонікідзевського районого суду м. Харкова з позовами про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Втім при розгляді зазначеного позову не була досліджена обставина наявності у ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємців, що є ново виявленою обставиною та підставою для перегляду рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року, ухвалене у цивільній справі № 644/3932/19.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких підстав.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В судове засідання у справі ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 19 січня 2022 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала суду клопотання про перенесення судового розгляду у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні призначеному на 10:00 годину 19.01.2022 у Путивльському районному суді Сумської області. 
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Судова колегія не може визнати причини неявки ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 поважними, оскільки її не можливість прибуття у судове засідання у дійсній справі 20.01.2022 обґрунтовано необхідністю участі у іншому судовому засіданні у м. Путивль, що призначено на 19.01.2022. Неможливість ОСОБА_3 доїхати з м. Путівель до м. Харкова об`єктивно не підтверджена. Крім цього представник заявника не була позбавлена можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відео конференції з іншим судом або з використанням власних засобів зв`язку у режимі ESICON. 
Судовою колегією встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року задоволено заяву Харківської міської ради Харківської області, заінтересовані особи: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради і ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність, і передано відумерлу спадщину – квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Рішення набрало законної сили.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що усі наведені заявником ОСОБА_1 обставини, які вказані ним в заяві в якості нововиявлених, вже були предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, і за своїм змістом на висновки суду, наведені в рішенні від 29.07.2019, жодним чином не впливають.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі статтею 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Таким чином питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).
Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст. 229 ЦПК України).
Судова колегія погоджується з висновком суду про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими обставинами, оскільки фактично зводяться до його незгоди з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року яке ухвалене без дослідження судом факту звернення його з заявою про прийняття спадщини. 
Зазначена ОСОБА_1 обставина не є істотною і не впливає на висновки суду, а надані заявником докази за своєю суттю не є доказами, якими підтверджуються нововиявлені обставини.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи, тому вказані обставини не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення.
Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 січня 2022 року.

Головуючий                                                          О.Ю.Тичкова

Судді                                                                         О.В. Маміна

                                                                        Н.П. Пилипчук