Ухвала
13 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 645/935/20
провадження № 61-18313ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
розглянув заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Оксана Євгенівна, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця, скасування державної реєстрації,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета 
спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Руденко О. Є., про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, переведення прав покупця, скасування державної реєстрації. 
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду 
м. Харкова від 14 січня 2021 року у частині стягнення витрат на правову допомогу скасовано.  В іншій частині рішення суду залишено без змін.
08 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою нарішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, повний текст якої складено 11 жовтня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження.
03 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про зупинення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження.
Клопотання аргументовано тим, що ОСОБА_3 вирішив продати квартиру, яка є предметом цього спору, оскільки подав до суду апеляційної інстанції заяву про скасування заходів забезпечення позову, накладеного постановою Харківського апеляційного суду від 11 червня 2020 року, яку призначено до судового розгляду на 13 січня 2022  року. 
Указує, що дії відповідача ОСОБА_3 можуть утруднити повторний розгляд справи внаслідок можливого скасування судового рішення та порушать баланс інтересів сторін, зокрема ОСОБА_1 .
На підтвердження вищевказаного надано копію витягу з інформацією веб-порталу «Судова влада України», щодо розгляду справи № 645/935/20 за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі о 14 год 40 хв 13 січня 2022 року, та копію судової повістки, адресованої ОСОБА_1 .
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Оскільки у заяві не наведено достатніх обґрунтованих підстав, які б були підтверджені письмовими доказами, та за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року до закінчення касаційного провадження відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Ю. В. Черняк

                                                                                                                      І. А. Воробйова

                                                                                                                      Р. А. Лідовець