ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №756/1003/16-а                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Яценко Н.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
за участю 
секретаря судового засідання                                                            Кушнеревич А.В.,
представника позивача                                                            Краєвого Т.О.,
представника відповідача                                                             Куртмоллаєва А.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов' язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2021 Міністерство оборони України, звернулось до суду першої інстанції з заявою про поворот виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2016, в якій просило ухвалити рішення про поворот виконання вказаного рішення та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 у справі №756/1003/16-а та стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України кошти, які були стягнені за вищезазначеним судовим рішенням у розмірі 147 750,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про поворот виконання рішення у справі №756/1003/16-а.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою заяву про поворот виконання судового рішення задовольнити повністю. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Зокрема, Міноборони України в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин статтю 381 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також відповідач зазначає про обов`язковість виконання рішення суду, а саме постанови Верховного Суду у даній справі, якою скасовано судові рішення суду першої та апеляційної інстанції та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду на 12.01.2022.
10.01.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити таку без задоволення, а оспорюване рішення – без змін. 
Позивач наголошує, що єдиною підставою для застосування повороту виконання судового рішення в даній справі може бути лише встановлення факту подання позивачем до відповідача підроблених документів, які в подальшому стали підставою прийняття судового рішення на його користі, втім Верховний Суд у даній справі скасував судові рішення попередніх інстанції з інших підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
12.01.2022 в судове засідання з`явились представники сторін. Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представник позивача – заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін. Представники сторін надали пояснення у даній справі, правом на подання додаткових пояснень не скористались, виступили в судових дебатах.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши думку представників сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2016, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 задоволено позов:
- визнано дії Міністерства оборони України протиправними;
- зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 16 Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Постановою Верховного Суду від 04.03.2020 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016 скасовано, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Втім, на виконання вимог постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2016 у справі №756/1003/16-а, на засіданні Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 147 750,00 грн. ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з протоколу засідання вказаної Комісії від 09.12.2016 №112.
На виконання вказаного рішення, військовим комісаром Київського міського військового комісаріату видано наказ від 21.12.2016 №340 про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у сумі 147 750,00 грн.
Здійснення такої виплати підтверджується випискою по рахунках від 20.12.2016.
Разом з тим, представником відповідача 05.02.2021 до суду першої інстанції подано заяву про поворот виконання рішення у справі №756/1003/16-а.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, суд першої інстанції зазначив, що доводи відповідача про те, що в даному випадку положення статті 381 КАС України не підлягають застосуванню, оскільки одноразова грошова допомога не є заробітною платою, іншим видом грошового утримання у відносинах публічної служби, а тому наявні підстави для повороту виконання судового рішення, суд вважає помилковими, оскільки скасоване судове рішення стосувалося присудження саме виплати у відносинах публічної служби.
Крім того, суд першої інстанції зауважив, що поворот виконання рішення у даній справі призведе до порушення принципу правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Правова визначеність є комплексним поняттям та складається з більш вузьких правових принципів, зокрема, єдності та стабільності судової практики.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Правові питання застосування повороту виконання судових рішень врегульовано положеннями статті 380 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно з частинами 7-9 ст. 380 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено статтею 381 КАС України.
Так, вказаною нормою встановлено, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Поворот виконання рішення в даному випадку допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі; це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Статтею 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 КАС України.
Згідно з відповідною нормою не допускається поворот виконання судових рішень у вищезазначеній категорії справ, за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах.
Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.
Так, у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасована постанова обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.
В той же час, як вірно зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутні, а Міністерством оборони України не надані відомості на підтвердження того рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2016 було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Таких доказів не подано відповідачем і під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Натомість, постанова Верховного Суду від 04.03.2020 в даній справі обґрунтована неправильним застосуванням судом першої та апеляційної інстанції відповідно, норм матеріального та процесуального права.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2021.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Міністерства оборони України про поворот виконання рішення суду.
Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 315, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 14 січня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан