Ухвала
20 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 642/976/20
провадження № 61-16883 ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду 
від 18 травня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири              АДРЕСА_1 без надання іншого житла. 
14 жовтня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року (надійшла до суду 18 жовтня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Також заявник просив поновити пропущений з поважних причин строк на касаційне оскарження, вказуючи, що копію оскаржуваної постанови його представник отримав 27 вересня 2021 року в приміщенні суду першої інстанції, що підтверджується відповідними доказами.
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року вказані причини пропуску строку на оскарження визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати належні докази, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копії судового рішення, або навести інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів та надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження, докази сплати судового збору.
29 листопада 2021 року до Верховного Суду від  ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року надійшло клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, уточнена редакція касаційної скарги та докази сплати судового збору.
Вивчивши клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та уточнену редакцію касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку подачі касаційної скарги, а причини пропуску строку подачі касаційної скарги не є поважними, з огляду на таке.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Заявник вказав, що копію постанови Харківського апеляційного суду              від 18 травня 2021 року його представник отримав в приміщенні суду першої інстанції 27 вересня 2021 року. 
Залишаючи без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в ухвалі                             від 27 жовтня 2021 року, Верховний Суд зазначив, що заявник не надав будь-яких належних та допустимих доказів порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії оскаржуваного судового рішення.
Повторно заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, заявник таких доказів не надав. 
До клопотання заявник додав ксерокопію аркуша № 218 з матеріалів справи, де містяться довідки Укрпошти про причини повернення кореспонденції у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (трекінги за №№ 6100146364280, 6100146364299). Ці довідки не містять даних, яка кореспонденція відправлялась, кому та за якою адресою. Згідно з загальнодоступними даними сайту Укрпошта, дані про відправлення за №№ 6100146364280, 6100146364299 - відсутні.
Отже, надані копії довідок про причини повернення кореспонденції та не вручення оскаржуваної постанови не свідчить про порушення апеляційним судом вимог,встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі (надсилання) копії судового рішення. 
Крім того, Верховний Суд зазначає, що  ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи апеляційним судом, оскільки апеляційна скарга була подана саме ним, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року була зареєстрована 23 травня 2021 року, а оприлюднена - 24 травня 2021 року.
За таких обставин, з 24 травня 2021 року заявник мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення у безкоштовному та загальнодоступному реєстрі судових рішень, однак подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження.
Отже, сам по собі факт отримання заявником оскаржуваної постанови після спливу 4 місяців з дня її виготовлення та оприлюднення, за відсутності даних про недотримання апеляційним судом вимог процесуального закону щодо порядку видачі і направлення копії оскаржуваного судового рішення не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не свідчить про об`єктивні перешкоди подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявнику було запропоновано навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, яким судом касаційної інстанції ще не надавалася правова оцінка, однак їх в клопотанні не зазначено. 
Вказана процесуальна поведінка ОСОБА_1 не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.
Верховний Суд вважає, що заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано належних доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у строк визначений статтею 390 ЦПК України, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова               від 29 вересня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду                  від 18 травня 2021 року неповажними.
Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання провідкриття касаційного провадження, касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню 
із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь