Справа № 357/7662/21                                                     суддя в І-й інстанції Ларіна О.В.
Провадження № 33/824/5126/2021                                 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
Іменем України
20 грудня 2021 року                                                                                  м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 липня 2021 року серії ДПР18 № 175341 04 липня 2021 року о 14 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в Київській області, Білоцерківському районі, с. Шкарівка, вул. Миру, керував транспортним засобом - HONDA DIO, державний номерний знак б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху доводиться матеріалами адміністративної справи. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також поновити строк на апеляційне оскарження.
Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що у матеріалах справи відсутні відомості про своєчасне повідомлення його про місце і час розгляду справи. Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 20 жовтня 2021 року.     
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1  зазначає, що на відеозаписі, який наявний у матеріалах справи, зафіксована відсутність будь-яких спеціальних технічних засобів, що міг використати патрульний для визначення стану ОСОБА_1 . На відео не підтверджується ознака нестійкої ходи. ОСОБА_1 зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Однак, дані спеціальні засоби у поліцейських були відсутні. У матеріалах справи відсутні буд-які відомості як про спеціальні технічні засоби, так і про сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Протокол складений із значними грубими порушеннями інструкції. У протоколі відсутня інформація про причину зупинки ОСОБА_1 . Час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП точно збігається з часом складання постанови за ст. 121 КУпАП, що є фізично неможливим та не відповідає дійсності. Місцевий суд не звернув увагу на відсутність пояснень свідків адміністративного правопорушення в матеріалах справи. Присутність пояснень свідків повинна бути обов`язковою.            
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1  щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2021 рокуз наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 28 вересня 2021 року. Поштовий конверт з судовою повісткою, який направлялася на адресу ОСОБА_1 , повернувся до суду.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 258 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Зазначених вимог закону місцевий суд не дотримався та копію постанови ОСОБА_1 направив 04 жовтня 2021 року. 
За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.
 Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лісового Р.О., суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 04 липня 2021 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.
З відеозапису, що міститься у матеріалах справи, вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння.
 На запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити медичне освідування за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер»  ОСОБА_1 відповів, що він згоден пройти огляд.
Однак, поліцейський не зміг забезпечити  можливість проведення огляду на місці, оскільки у нього  не було при собі приладу «Драгер».
У зв`язку з зазначеними обставинами, поліцейський висловив ОСОБА_1 вимогу зачекати близько двох годин, поки він буде доставляти прилад «Драгер» на місце зупинки.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився чекати дві години на місці, поліцейський запропонував йому проїхати до лікарні з метою проведення огляду на стан сп`яніння, від чого водій відмовився.
 Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП (у редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно з п. 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду  з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (в редакції, що діяла на момент зупинки транспортного засобу) огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Вказаним порядком визначено, що до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння водій направляється виключно, якщо він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на місці і не висловлював незгоду з результатами огляду на місці по причині відсутності такого огляду.
Отже, поліцейський згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП не мав права доставляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою огляду на стан сп`яніння, як і не мав права пропонувати проїхати до такого закладу, оскільки не було зафіксовано і водієм не висловлювалася відмова від огляду на місці.
У даному випадку відсутність у поліцейського спеціального технічного засобу є підтвердженням факту неналежної організації його роботи. Зазначений факт законом не визначений як такий, що надає право поліцейському доставляти громадян  до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння.
За змістом ст. 130 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмова зупиненого працівником поліції водія, щодо якого є підозра, що він перебуває в стані сп`яніння, чекати на місці зупинки поки поліцейський привезе спеціальний технічний засіб для огляду на стан сп`яніння, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею КУпАП, оскільки такого обов`язку  водія чинне законодавство не передбачає.
Крім того, не забезпечення водієві можливості пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу через відсутність у поліцейського спеціального технічного засобу не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 вини, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки не проведення огляду в даному випадку перебувало за межами волі водія.
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
 
 П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2021 року скасувати.
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв