Постанова
Іменем України
14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 1-35/11
провадження № 51-540ск22
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 
ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19 листопада 
2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 
від 19 листопада 2021 року ОСОБА_2 повернуто його клопотання 
про залишення без руху апеляційної скарги прокурора на вирок цього ж суду 
від 23 вересня 2021 року.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 грудня 2021 року 
ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті до розгляду його апеляції на зазначену ухвалу місцевого суду від 19 листопада 2021 року; відмовлено захиснику ОСОБА_3 у поверненні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 до суду першої інстанції для виконання вимог статей 351-354 КПК України 1960 року; призначено розгляд справи за апеляційєю прокурора на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_2 на 10:00 02 березня 2022 року.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень у касаційному порядку.
Статтею 383 КПК України 1960 року визначено перелік судових рішень, які можуть бути перевірені в касаційному порядку.
Такими рішеннями відповідно до зазначеної норми є вироки  і постанови  апеляційного  суду, постановлені ним в апеляційному порядку. У касаційному порядку також можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах 
про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали),  які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків,  коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено 
на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду,  постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Проте, дана касаційна скарга не може бути розглянута Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 383 КПК України 1960 року, оскаржувані рішення не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, 
так як не перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, матеріали справи не витребовуються, якщо скарга, відповідно до вимог ст. 383 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. 
Враховуючи викладене та керуючись ст. 388 КПК України 1960 року та п. 15 
розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України
постановив:
Відмовити  ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи 
щодо нього для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                       ОСОБА_1