ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року	Львів	Справа № 260/484/21 пров. № А/857/1713/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                Сеника Р.П.,  
суддів                                                                     Онишкевича Т.М., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судового засідання               Лутчин А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року у справі № 260/484/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови,-
суддя в 1-й інстанції -Куцкір Ю.Ю.,
час ухвалення рішення - 09.12.2021 року,
місце ухвалення рішення - м. Мукачево,
дата складання повного тексту рішення - 09.12.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови №1906/30500/20 від 26.01.2021 року винесеної Закарпатською митницею Держмитслужби у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 16.11.2020 року на митному посту «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби позивачем до митного контролю та оформлення шляхом електронного декларування подано митну декларацію ІМ40 ДЕ № UА305160/2020/069125 та товаросупровідні документи СМR №2648593 від 13.11.2020, інвойс від 13.11.2020 №403786, пакувальний лист від 13.11.2020 №303406, проформу рахунок №2020/107 від 16.10.2020, сертифікат якості товару б/н від 25.03.2020, сертифікат EUR.1 №D0227016 від 02.11.2020, міжнародне ветеринарне свідоцтво №312-0007/11031/2020, зовнішньоекономічний контракт №1/2020 від 01.07.2020, на товар: «Корм для собак та котів, розфасований для роздрібної торгівлі в асортименті Торгова марка: HUN-PET, виробник: HUN-PET Кft. Країна виробництва Угорщина. Країна походження ЄС» в кількості 16 128 шт. металевих банок, загальною вагою брутто 22 612,32 нетто 19 998,72 загальною вартістю 287 951,62 гривень. Вищевказаний товар задекларовано за кодом згідно УКТЗЕД 2309109000 (податок на додану вартість 20% в сумі 57 590,32 гривень та ввізне мито 5% - в сумі 14 397,58 гривень, при цьому ввізне мито нараховано умовно (спосіб платежу 06, пільгова ставка по ЕU 0%) і сплаті не підлягає. Відправником товару є іноземне підприємство « PIKO-PET FOOD KFT» (H-3390 Fuzesaboni,Kerecsendi ut. 123, Hungary), а одержувач ТОВ «БСП ГРУП» (88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Проектна, 1). 16.11.2020 в ході здійснення митного контролю, у присутності декларанта ОСОБА_1 , проведено огляд заявленого товару та відібрано проби для проведення лабораторних досліджень з метою перевірки правильності класифікації заявленого товару. Враховуючи, що на час проведення лабораторних досліджень випуск товарів у вільний обіг є неможливим, позивачем того ж дня задекларовано товар за митною декларацією UА305160/2020/069373 за найвищою ставкою, яка передбачена для цієї групи товарів УКТ ЗЕД за кодом 2309101100 і сплачено митні платежі у повному обсязі та випущено товар у вільний обіг. Однак, 26.01.2021 року постановою митного органу позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 19695,90 гривень. Як підставу винесення постанови митний орган посилався на висновок Закарпатського відділу експертиз та досліджень №1420003800-0347 від 27.11.2020 відповідно до якого надані на дослідження проби ідентифіковано як готові корми для собак розфасовані для роздрібної торгівлі, з вмістом крохмалю менше 10%, у зв`язку з чим товар було віднесено до УКТЗЕД 2309101100. Зазначену постанову просить скасувати, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року у справі № 260/484/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що у його діях відсутній умисел, оскільки митний брокер не є матеріально зацікавленою особою, а лише визначає код УКТЗЕД на підставі наявних у нього товаротранспортних документів.
Просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року у справі № 260/484/21 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що лише після відібрання зразків для експертного дослідження, позивач шляхом електронного декларування подав митну декларацію ІМ40 ТН №UА305160/2020/069373 від 16.11.2020 року, така обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано вчинив так, щоб уникнути сплати митних платежів, оскільки останній подав декларацію якою проведено коригування і сплачено митні платежі, лише після відібрання експериментальних зразків товару і після того, як очевидним став факт притягнення його в подальшому до відповідальності.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до постанови №1906/30500/20 від 26.01.2021 року, ОСОБА_1 16.11.2020 року на митному посту «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби, шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ № UА305160/2020/069125 від 16.11.2020 року та товаросупровідні документи, а саме: СМR №2648593 від 13.11.2020, інвойс від 13.11.2020 №403786, пакувальний лист від 13.11.2020 №303406, проформу рахунок №2020/107 від 16.10.2020, сертифікат якості товару б/н від 25.03.2020, сертифікат EUR.1 №D0227016 від 02.11.2020, міжнародне ветеринарне свідоцтво №312-0007/11031/2020, зовнішньоекономічний контракт №1/2020 від 01.07.2020, на товар: «Корм для собак та котів, розфасований для роздрібної торгівлі в асортименті Торгова марка: HUN-PET, виробник: HUN-PET Кft. Країна виробництва Угорщина. Країна походження ЄС» в кількості 16 128 шт. металевих банок, загальною вагою брутто 22 612,32 нетто 19 998,72 загальною вартістю 287 951,62 гривень. Вищевказаний товар задекларовано за кодом згідно УКТЗЕД 2309109000 (податок на додану вартість 20% в сумі 57 590,32 гривень та ввізне мито 5% - в сумі 14 397,58 гривень, при цьому ввізне мито нараховано умовно (спосіб платежу 06, пільгова ставка по ЕU 0%) і сплаті не підлягає. Відправником товару є іноземне підприємство « PIKO-PET FOOD KFT» (H-3390 Fuzesaboni,Kerecsendi ut. 123, Hungary), а одержувач ТОВ «БСП ГРУП» (88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Проектна, 1). Після подачі до митного оформлення митної декларації ІМ40 ДЕ №UА305160/2020/069125 від 16.11.2020 року, декларантом до вищевказаних товаросупровідних документів досилкою було додано скановану копію експортної декларації країни відправника - митних органів Угорщини МRN №20НU42100027В86761 від 02.11.2020 року.
В ході здійснення митного контролю, вивченням та аналізом поданих до митного оформлення декларантом товаросупровідних документів та митної декларації ІМ40 ДЕ №UА305160/2020/069125 від 16.11.2020 року встановлено, що в експортній декларації митних органів Угорщини МRN №20НU42100027В86761 від 02.11.2020 року чітко зазначений код товару - 2309101100, що відрізняється від коду товару згідно з УКТЗЕД 2309109000, зазначеному декларантом ОСОБА_1 в митній декларації №UА305160/2020/069125.
Після проведення митницею відбору проб (зразків) товару, декларантом ОСОБА_1 до митного контролю шляхом електронного декларування подано митну декларацію ІМ40 ТН №UА305160/2020/069373 від 16.11.2020 року та товаросупровідні документи, а саме: СМR №2648593 від 13.11.2020, інвойс від 13.11.2020 №403786, пакувальний лист від 13.11.2020 №303406, проформу рахунок №2020/107 від 16.10.2020, сертифікат якості товару б/н від 25.03.2020, сертифікат EUR.1 №D0227016 від 02.11.2020, міжнародне ветеринарне свідоцтво №312-0007/11031/2020, зовнішньоекономічний контракт №1/2020 від 01.07.2020 та експортну декларацію митних органів Угорщини МRN №20НU42100027В86761 від 02.11.2020 року. По вказаній МД вищевказаний товар «Корм для собак та котів» , вже був задекларований за кодом згідно з УКТЗЕД 2309101100. 
27.11.2020 року Закарпатською митницею Держмитслужби на підставі висновку Закарпатського відділу експертиз та досліджень СЛЕД ДМСУ №1420003800-0347 винесено рішення про призначення коду товару №КТ- UА305000-0016-2020, згідно якого товар заявлений за МД №UА305160/2020/069125 від 16.11.2020 року є «корм для собак, розфасований для роздрібної торгівлі в асортименті в жерстяних банках арт» та підлягає класифікації у товарній категорії - 2309101100 згідно УКТЗЕД. Отже, сума необхідних до сплати митних платежів декларантом ОСОБА_1 було зменшено на 6 565,30 гривень. У зв`язку з чим, його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої митних платежів 19 695,90 гривень.
Не погодившись із таким рішенням позивач звернувся із позовом до суду.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини першої ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно з частиною першою ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Статтею 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.
Згідно з ч. 1 ст.257 МК України , декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів (ч.7ст. 257 МК України ).
Відповідно до ч.1-4 ст.69 МК України , товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД . Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД . На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Частиною п`ятою ст.69 МК України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД , вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Згідно із ч.6 ст.69 МК України , штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
У відповідності до ч.7 ст.69 МК України встановлено, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, після проведення митницею відбору проб (зразків) товару, декларантом ОСОБА_1 до митного контролю шляхом електронного декларування подано митну декларацію ІМ40 ТН №UА305160/2020/069373 від 16.11.2020 року та товаросупровідні документи. По вказаній МД вищевказаний товар «Корм для собак та котів» , був задекларований за кодом згідно з УКТЗЕД 2309101100.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, щодо відсутності у нього умислу, оскільки митний брокер не є матеріально зацікавленою особою, а лише визначає код УКТЗЕД на підставі наявних у нього товаротранспортних документів, так як матеріалами справи підтверджено, що в експортній декларації митних органів Угорщини МRN №20НU42100027В86761 від 02.11.2020 року чітко зазначений код товару - 2309101100, що відрізняється від коду товару згідно з УКТЗЕД 2309109000.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 229, 286, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року у справі № 260/484/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 13.04.2022 року