УХВАЛА

27 січня 2022 року 
Київ
справа №П/320/451/20
адміністративне провадження №К/9901/9847/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., у порядку підготовки до касаційного розгляду справи № П/320/451/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою від 11 травня 2021 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у цій справі.                                     
За правилами пунктів 3 та 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, а також вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора заявив клопотання про зупинення виконання рішення оскаржуваних  рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
Згідно з частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку із дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.
Для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для такого зупинення.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У відповідності до статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
При цьому, зупинення виконання оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом лише у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Сама по собі незгода скаржника з оскаржуваними судовими рішеннями та посилання на імовірне безпідставне списання коштів не є підставою для зупинення його виконання, оскільки перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Інших доводів щодо наявності підстав для зупинення виконання судового рішення вказане клопотання не містить, а суддею-доповідачем таких підстав не встановлено.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Підсумовуючи наведене, суддя-доповідач приходить до висновку, що у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.
Також, учасниками справи № П/320/451/20 (позивачем та Офісом Генерального прокурора) заявлено клопотання про розгляд справи за участю їх представників.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру проваджень у судових органах у контексті пункту 1 статті                   6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада             1950 року (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право керуватися міркуваннями ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи                    № П/320/451/20 шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного суду від                  24 січня 2020 року у справі № 9901/491/19 (11-1189заі19).
Як убачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції розглядав цю справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.
Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суддя-доповідач уважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 4 частини першої статті 345 КАС України та відмовити у задоволенні клопотання учасників справи про розгляд справи за участю їх представників.
Керуючись статтями 241, 248, 340, 345 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити Офісу Генерального прокурора у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 вересня  2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № П/320/451/20 до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
Відмовити ОСОБА_1 та Офісу Генерального прокурора у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю їх представників.
Підготовчі дії по справі закінчити.
Справу № П/320/451/20 призначити до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами з 31 січня 2022 року в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул.   Московська, 8, корпус 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................
В.М. Соколов,
Суддя Верховного Суду