Дата документу 21.12.2021 Справа № 337/4548/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №337/4548/20        Головуючий у 1 інстанції: Гнатик Г.Є.
Провадження № 22-ц/807/3586/21        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» грудня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Гончар М.С.,
       Маловічко С.В.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Хортицький відділ виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, 

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Хортицький відділ виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення пені за несплату аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 20.09.2019 року. 
Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30.08.2019 року, зміненого постановою Запорізького апеляційного суду від 12.12.2019 року, на утримання дитини, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти. Виконавчий лист пред`явлений до виконання до Хортицького відділу виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), але відповідач ухиляється від сплати аліментів.
На підставі зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення у розмірі 100 007 грн. 41 коп.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2021 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у період з травня 2019 року у розмірі 27407 грн. 99 коп. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність заробітку, направлення виконавчою службою виконавчого листа не на ту адресу після його працевлаштування, здійснення неправильного розрахунку пені позивачем, необґрунтованість розміру стягнутої пені, здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, виходячи з середнього заробітку для цієї місцевості, а не його заробітної плати, перебування на його утриманні двох дітей від інших шлюбів, неналежне повідомлення про розгляд справи, відсутність його вини у виникненні заборгованості по аліментам, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначила, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, відповідачем не доведено наявність підстав для звільнення від сплати аліментів та наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним обов`язку по оплаті аліментів.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання, призначене на 21 грудня 2021 року, відповідача ОСОБА_1 було викликано шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією (а.с. 138-140). 

Поштові конверти з вказаними судовими повістками були повернуті до суду з відміткою установи пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". 

Згідно частини 3, 5 статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частиною 1 статті 130 ЦПК України визначено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

За приписами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання, чи перебування особи, повідомленого цією особоюЗа приписами частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення повістки є:день проставлення у поштовому відправленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судова повістка, надіслана на адресу проживання ОСОБА_1 повернулась з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у судове засідання відповідача та ухвалив розглядати справу апеляційним судом у судовому засіданні за відсутністю останнього.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на неналежне повідомлення про розгляд справи.

Право осіб, які беруть участь у справі, мати інформацію про час і місце судового розгляду справи, брати участь у судовому засіданні забезпечено ч. 1 ст. 7, п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України.

Статтями 128, 130 ЦПК України врегульовано порядок здійснення судових викликів та вручення судових повісток.

Частинами 1, 2 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електрону адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

За змістом ч.2 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, перешкоджає розгляду справи.

Неповідомлення судом учасників процесу про дату судового засідання є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За матеріалами справи розгляд справи в суді першої інстанції було призначено на 10 серпня 2021 року.

Між тим, матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 10 серпня 2021 року.

Отже, суд першої інстанції, розглянувши справу у відсутність ОСОБА_1 , щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки в судове засідання, призначене на 10 серпня 2021 року, фактично порушив право останнього на участь в судовому засіданні, що є також порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року у справі № 330/882/19 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на місяць, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 травня 2019 року та до повноліття дитини.

На виконання вказаного судового рішення Якимівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Хортицькому відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро).

Державним виконавцем надано до суду першої інстанції розрахунок заборгованості від 10.08.2021 року №49460, відповідно до якого станом на 31.07.2021 року включно заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 27 407,99 грн.

Згідно з розрахунком державного виконавця від 01 грудня 2021 року №62598, наданим на вимогу Запорізького апеляційного суду з метою перевірки обставин сплати відповідачем аліментів та розміру заборгованості за аліментами, станом на 30.11.2021 року включно заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 19 323,27 грн.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18.

За змістом частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. 

Згідно з частинами третьою та восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що «положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів». 

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість по аліментам на користь позивача на утримання дитини відповідачем в повному розмірі не сплачена, розмір заборгованості підтверджено розрахунком державного виконавця Хортицького відділу виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який відповідачем не спростовано, не надано відповідачем доказів і того, що він оспорював розмір заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_1 не довів підстав для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам та неустойки (пені).

Посилання ОСОБА_1 на стягнення з нього аліментів з лютого 2020 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки розрахунок державного виконавця таких перерахувань коштів не містить, розрахунок заборгованості та дії державного виконавця щодо його складання ОСОБА_1 не оспорював, доказів перерахування коштів саме в рахунок погашення заборгованості за аліментами на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надав.

Колегія суддів вважає також неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем невірно обраховано розмір аліментів за жовтень та листопад 2020 року, оскільки правильність розрахунків державного виконавця не є предметом позову у цій справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчою службою було направлено виконавчі документи не за адресою його місця роботи, не підтверджені належними доказами. 

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості самостійно здійснювати сплату аліментів на підставі рішення суду, про яке відповідач був обізнаний.

Посилання ОСОБА_1 на зміну його матеріального та сімейного становища може бути підставою для зменшення розміру аліментів, проте, з такими позовними вимогами ОСОБА_1 не звертався.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Чинним законодавством передбачена презумпція вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного, однак, відповідач не спростував належним чином обставин позову, передбачених статтею 196 СК України, які є підставою для покладення відповідальності зі сплати відповідної неустойки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. 

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, сума заборгованості зі сплати аліментів утворилась з вини відповідача, який своєчасно належним чином не виконував свої обов`язки, що тягне відповідальність у вигляді неустойки. Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок поважних причин, матеріали справи не містять, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 набула право на стягнення з відповідача неустойки.

Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, позивачем не було застосовано вказане правило всупереч частини другої статті 196 СК України та здійснено розрахунок пені із повної суми нарахованих щомісячних аліментів без врахування часткового погашення заборгованості, та починаючи з місяця в якому не було сплачено аліменти, а не з 01 числа наступного місяця, коли виникла заборгованість, яка тягне за собою відповідальність у вигляді неустойки.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про невірне обрахування позивачем розміру пені та необхідність здійснення розрахунку у відповідності до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 14-616цс18, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині заслуговують на увагу.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період часу з травня 2019 року по жовтень 2020 року, із заявою про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 до суду першої інстанції не зверталась.

За приписами частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 

З метою дотримання принципу диспозитивності колегією суддів здійснюється розрахунок в межах вказаного позивачем періоду.

Хортицьким відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання вимог суду першої інстанції надано розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів із зазначенням інформації про нараховані та сплачені аліменти станом на 31.07.2021 року.

Так, згідно з наданими Хортицьким відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомостями за період з травня 2019 року по 28.10.2020 року (дата звернення до суду) за відповідачем рахувалась заборгованість зі сплати аліментів:

- за травень 2019 року 2567 грн. (нараховано 2567 грн., сплата відсутня);
- за червень 2019 року 2674 грн. (нараховано 2674 грн., сплата відсутня);
- за липень 2019 року 2731 грн. (нараховано 2731 грн., сплата відсутня);
- за серпень 2019 року 2731 грн. (нараховано 2731 грн., сплата відсутня);
- за вересень 2019 року 2731 грн. (нараховано 2731 грн., сплата відсутня);
- за жовтень 2019 року 2624 грн. (нараховано 2624 грн., сплата відсутня);
- за листопад 2019 року 2624 грн. (нараховано 2624 грн., сплата відсутня);
- за грудень 2019 року 3062 грн. (нараховано 3062 грн., сплата відсутня);

- за січень 2020 року 3062,25 грн. (нараховано 3062,25 грн., сплата відсутня);
- за лютий 2020 року 3062,25 грн. (нараховано 3062,25 грн., сплата відсутня);
- за березень 2020 року 1815,20 грн. (нараховано 1815,20 грн., сплата відсутня);
- за квітень 2020 року 1529,23 грн. (нараховано 1529,23 грн., сплата відсутня);
- за травень 2020 року 1540,22 грн. (нараховано 1540,22 грн., сплата відсутня);
- за червень 2020 року 1440,21 грн. (нараховано 1440,21 грн., сплата відсутня);
- за липень 2020 року 1698,21 грн. (нараховано 1698,21 грн., сплата відсутня);
- за серпень 2020 року заборгованість відсутня (нараховано 1698,21 грн., сплачено 3396,41 грн., переплата 1698,20 грн.);
- за вересень 2020 року заборгованість відсутня (нараховано 1912,36 грн., сплачено 3824,72 грн., переплата 1912,36 грн.);
- за жовтень 2020 року пеня не нараховується

Оскільки Хортицьким відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не зазначено порядку зарахування здійсненої відповідачем переплати нарахованої суми місячного платежу, а відповідачем не надано доказів щодо призначення такого платежу:
- суму переплати, здійсненої відповідачем в серпні 2020 року в розмірі 1698,20 грн. апеляційним судом зараховано в рахунок погашення заборгованості відповідача частково за травень 2019 року в зазначеній сумі;
- суму переплати, здійсненої відповідачем в вересні 2020 року в розмірі 1912,36 грн. апеляційним судом зараховано в рахунок погашення заборгованості відповідача частково за травень 2019 року в розмірі 868,80 грн. та частково за червень 2019 року в розмірі -1043,56 грн.;

Виходячи з наведених обставин, пеня за прострочення відповідачем сплати аліментів за спірний період розраховується наступним чином:
- за травень 2019 року – нараховується за період 427 днів прострочення на суму 1698,20 грн. та дорівнює 7251,31 грн., за період 458 днів прострочення на суму 868,80 грн. та дорівнює 3979,10 грн.;
- за червень 2019 року – нараховується за період 428 днів прострочення на суму 1043,56 грн. та дорівнює 4466,44 грн., за період 485 днів прострочення на суму 1630,44 грн. та дорівнює 7 907,63 грн.;
- за липень 2019 року – нараховується за період 454 дні прострочення на суму 2731 грн. та дорівнює 12398,74 грн.;
- за серпень 2019 року – нараховується за період 423 дні прострочення на суму 2731 грн. та дорівнює 11552,13 грн.;
- за вересень 2019 року – нараховується за період 393 дні прострочення на суму 2731 грн. та дорівнює 10732,83 грн.;
- за жовтень 2019 року – нараховується за період 362 дня прострочення на суму 2624 грн. та дорівнює 9498,88 грн.;
- за листопад 2019 року – нараховується за період 332 дня прострочення на суму 2624 грн. та дорівнює 8711,68 грн.;
- за грудень 2019 року – нараховується за період 301 день прострочення на суму 3062 грн. та дорівнює 9216,62 грн.;

- за січень 2020 року – нараховується за період 270 днів прострочення на суму 3062,25 грн. та дорівнює 8268,08 грн.;
- за лютий 2020 року – нараховується за період 241 день прострочення на суму 3062,25 грн. та дорівнює 7380,02 грн.;
- за березень 2020 року – нараховується за період 210 днів прострочення на суму 1815,20 грн. та дорівнює 3811,92 грн.;
- за квітень 2020 року – нараховується за період 180 днів прострочення на суму 1529,23 грн. та дорівнює 2752,61 грн.;
- за травень 2020 року – нараховується за період 149 днів прострочення на суму 1540,22 грн. та дорівнює 2294,93 грн.;
- за червень 2020 року – нараховується за період 119 днів прострочення на суму 1440,41 грн. та дорівнює 1714,09 грн.;
- за липень 2020 року – нараховується за період 88 днів прострочення на суму 1698,21 грн. та дорівнює 1494,42 грн.;
- за серпень 2020 року прострочена заборгованість відсутня;
- за вересень 2020 року прострочена заборгованість відсутня;
- за жовтень 2020 року пеня не нараховується.

Загальний розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з травня 2019 року до 28.10.2020 року складається з сум розмірів пені, обчислених за кожним місячним (періодичним) платежем та становить 113 431,47 грн.

В той же час, відповідно до положення ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені не може бути більше 100 % заборгованості по аліментам.

Оскільки згідно з наданим державною виконавчою службою розрахунком заборгованості відповідача зі сплати аліментів розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції становить 19 323,27 грн., наявні підстави для зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до стовідсоткового розміру заборгованості по аліментам.

Доказів оспорення Грибенюком А.В. розміру заборгованості в судовому порядку шляхом подання відповідного позову матеріали справи не містять.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги та про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 19 323 грн. 27 коп. 

Відповідно до статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 193,23 грн.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив світлокопію квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн. на рахунок Хортицького районного суду м. Запоріжжя, а тому відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Хортицький відділ виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 19 323 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять три) гривні 27 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 193 (сто дев`яносто три) гривні 23 копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         М.С. Гончар

       С.В. Маловічко