ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/2023/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя:    Березкіна О.В.(доповідача),
судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.                                                                   
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду 
апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця Ваніна Сергія Івановича 
на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021 (суддя Корсун В.Л.)   про  стягнення  витрат  на правову допомогу у справі № 908/2023/21
за позовом фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича 
до    комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради
про     зобов`язання прийняти товар та виконати умови договору щодо його оплати

ВСТАНОВИВ:          
Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.11.21 у справі №    908/2023/21     зобов`язано    КП "Тепловодоканал" ЕМР виконати обов`язки за укладеним між КП "ТВК" ЕМР та ФОП Ваніним С.І. договором № 112-20 від 16.04.20, а саме: прийняти у відповідності до умов договору № 112-20 від 16.04.20 від ФОП Ваніна С.І. товар за кодом: ДК 021:2015 "31230000-7" - Частини електророзподільної чи контрольної апаратури (Розділова мембрана) та ДК 021:2015 " 38420000-5" Прилади для вимірювання витрати, рівня та тиску рідин і газів (Пускачі, датчик-реле рівня), асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з Технічною специфікацією, яка є Додатком № 1а до цього Договору, у визначеному договором місці поставки товару: Україна, 71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, протягом 14 календарних днів з дня набрання чинності рішення по справі та оплатити його вартість у відповідності до умов договору поставки № 112-20 від 16.04.20.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021 року у справі № 908/2023/21 стягнуто     з комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради на користь фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича  витрати на професійну правову допомогу у сумі 10 500  грн. 00 коп.   
Не погодившись з додатковим рішенням  суду, позивач - фізична особа-підприємець Ванін Сергій Іванович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати додаткове рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2021 року у справі №908/2023/21 в незадоволеній частині та ухвалити нове додаткове рішення про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу  у повному, заявленому ним розмірі, тобто, у сумі  22 000 грн.
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що додаткове рішення прийнято  при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду встановленим обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального  права.
Зокрема, апелянт вважає, що  консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та  інших документів  правового характеру, представництво в судах відноситься до  правової допомоги, а тому   вона підлягає стягненню  на користь  позивача.
Крім того, апелянт  зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом,   і  Суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
На думку апелянта, суд першої інстанції,   стягуючи витрати  на правову допомогу у меншому, ніж зазначав позивач розміру, не врахував висновки  у постановах  Верховного Суду, зокрема, у справах № 910/7586/19, № 300/3178/20 та № 910/7586/19.
 Всі ці обставини, як вважає апелянт, є підставами для скасування частково додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021 по справі №908/2023/21 та стягнення з Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича суму витрат на професійну (правничу) допомогу в розмірі 22 000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
 Частиною 13 ст. 8 ГПК України      визначено,     що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 Відповідно       до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного    провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
 Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають    розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,    розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься       до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 року колегією суддів:    головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),    cуддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.    відкрито апеляційне провадження  за апеляційною скаргою Фізичної особи -підприємця Ваніна Сергія Івановича на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021  у справі №908/2023/21 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
 24.02.2022року від Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича  до суду надійшло клопотання, про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі  15000грн.  за розгляд справи в апеляційній інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення,  перевіривши відповідність оскаржуваного додаткового рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі №    908/2023/21    про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із доказами понесення позивачем таких витрат надіслано на адресу суду 22.11.21, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по даній справі.
Звертаючись до суду 25.11.2021 із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2023/21, позивач посилався на те, що при ухваленні рішення не було  вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат  на правову допомогу у розмірі 22 000,00 грн., яка була  сплачена позивачем  Адвокатському об`єднанню  «Лохматов  і партнери» в повному обсязі  19.11.2021 року. 
Задовольняючи частково заяву   про ухвалення  додаткового рішення, та стягуючи на користь позивача  10500 грн. витрат на правову  допомогу,  суд першої інстанції виходив з того, що  саме така  сума  є адекватним розміром витрат на правничу допомогу, що можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату правничої допомоги є завищеною, неспівмірною зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.
Колегія суддів  погоджується з  такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2.) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. З, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Як встановлено судом першої істанції, 07.10.20  між Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" та ФОП Ваніним С.І. був укладений договір № 17-10/20 про надання правової допомоги, за умовами якого   Клієнт уповноважив Адвокатське об`єднання на представництво його законних прав та інтересів…, а Адвокат прийняв на себе зобов`язання щодо виконання функцій представника та надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта в будь-яких справах, що стосуються Клієнта, а Клієнт зобов`язався виплатити Адвокату винагороду за надання правової допомоги та компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з виконанням договору.
Пунктом 4.1. договору від 07.10.20 № 17-10/20 сторони погодили, що за надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язується виплатити гонорар Адвокатському об`єднанню в розмірі, погодженому сторонами, та оформленому окремо письмовою угодою.
Додатковою угодою № 5 від 02.12.20 до договору від 07.10.20 № 17-10/20 сторонами визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатському об`єднанню за надання правової допомоги по стягненню з КП "ТВК" ЕМР вартості товару по договору поставки № 112-20 від 16.04.20.
Пунктом 2.1. Додаткової угоди № 5 від 02.12.20 до договору від 07.10.20 № 17-10/20 визначено, що вартість послуг складає:
- консультація усна з вивчення документів: 1 година - 1000,00 грн.;
- представництво інтересів Клієнта у підприємстві, участь в переговорах, участь в процедурі постачання товару за договором № 112-20 від 16.04.20: 3 години - 3000,00 грн.;
- підготовка, складання та направлення позовної заяви до Господарського суду Запорізької області про зобов`язання прийняти товар за договором та стягнення вартості товару в сумі 60 400,00 грн.: 3 години - 3000,00 грн.;
- представництво у суді першої інстанції (м. Запоріжжя): 3 судодня - 9000,00 грн.
22.10.20 Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" та адвокатом Кравцовим А.В. укладено договір № 22-10/20 про співробітництво, відповідно до якого, Адвокатське об`єднання за необхідності залучає адвоката до виконання укладених Адвокатським об`єднанням договорів про надання правової допомоги Адвоката.
У подальшому, на виконання умов договору, Адвокатським об`єднанням «Лохматов і партнери» та позивачем підписані без будь-яких претензій акти приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) по договору від 07.10.20 № 17-10/20 про надання правової допомоги:
- від 08.07.21 № 8 на суму 7000,00 грн., за змістом якого Адвокатським об`єднанням надані наступні правничі послуги: консультація усна з вивчення документів: 1 година - 1000,00 грн.; представництво інтересів Клієнта у підприємстві, участь в переговорах, участь в процедурі постачання товару за договором № 112-20 від 16.04.20: 3 години - 3000,00 грн.; підготовка, складання та направлення позовної заяви до Господарського суду Запорізької області про зобов`язання прийняти товар за договором та стягнення вартості товару в сумі 60 440,00 грн.: 3 години - 3000,00 грн.;
- від 17.08.21 № 10 на суму 3000,00 грн., за змістом якого Адвокатським об`єднанням надані наступні правничі послуги: 17.08.21 представництво у господарському суді Запорізької області з розгляду справи №    908/2023/21:    1 судодень - 3000,00 грн.;
- від 30.08.21 № 11 на суму 3000,00 грн., за змістом якого Адвокатським об`єднанням надані наступні правничі послуги: 30.08.21 представництво у господарському суді Запорізької області з розгляду справи №    908/2023/21:    1 судодень - 3000,00 грн.;
- від 06.10.21 № 12 на суму 3000,00 грн., за змістом якого Адвокатським об`єднанням надані наступні правничі послуги: 05.10.21 представництво у господарському суді Запорізької області з розгляду справи №    908/2023/21:    1 судодень - 3000,00 грн.;
- від 09.11.21 № 13 на суму 3000,00 грн., за змістом якого Адвокатським об`єднанням надані наступні правничі послуги: 08.11.21 представництво у господарському суді Запорізької області з розгляду справи №    908/2023/21:    1 судодень - 3000,00 грн.;
- від 18.11.21 № 14 на суму 3000,00 грн., за змістом якого Адвокатським об`єднанням надані наступні правничі послуги: 17.11.21 представництво у господарському суді Запорізької області з розгляду справи №    908/2023/21:    1 судодень - 3000,00 грн.
Наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень від 12.07.21 № 15138611103 на суму 7000,00 грн.; від 10.09.21 № 1513861114 на суму 3000,00 грн.; від 10.09.21 № 1513861112 на суму 3000,00 грн.; від 13.10.21 № 1513861115 на суму 3000,00 грн.; від 11.11.21 № 1513861121 на суму 3000,00 грн.; від 19.11.21 № 1513861124 на суму 3000,00 грн. підтверджується оплата наданих Адвокатським об`єднанням послуг за договором від 07.10.20 № 17-10/20 про надання правової допомоги.
Таким чином, колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції про підтвердження   позивачем   належними доказами факт понесення    витрат  на правову допомогу.
Щодо розміру   стягнутих судом витрат, колегія суддів   також погоджується з висновками суду першої істанції.
Так, частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Як  правильно зазначив суд першої інстанції, що хоч консультації і роз`яснення з правових питань та правовий супровід діяльності юридичних осіб належать до видів адвокатської діяльності, проте, ані в договорі від 07.10.20 № 17-10/20 про надання правової допомоги, ані в акті виконаних робіт від 08.07.21 № 8 не деталізовано консультацію з яких правових питань було надано позивачу 02.12.20, що виключає можливість аналізу правомірності їх понесення, та пов`язаності з розглядом спору у цій справі у суді, а тому  суд  першої інстанції  обгруновано  відмовив у стягненні  4000,00 грн., які включені позивачем до витрат на професійну правничу допомогу до акту виконаних робіт від 08.07.21 № 8 по договору від 07.10.20 № 17-10/20 за усну консультацію з вивчення документів та представництво інтересів клієнта у підприємстві відповідача, участь у переговорах та в процедурі постачання товару за договором № 112-20 від 16.04.20.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи    (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Відповідно до пункту 2 частини 4 та частини 5 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються    у разі відмови в позові - на позивача.    Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:    1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;    2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;    3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;    4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (частина 6 статті 129 ГПК України).
Таким чином, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. 
Разом з тим у частині 5 цієї статті визначено критерії - 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись, , керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про    розподіл витрат на правову допомогу    та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Суд першої інстанції    врахував  дані критерії  під час вирішення  заяви позивача, зокрема, зазначивши, що даними Єдиного державного реєстру судових рішень підтверджуються доводи відповідача про аналогічність спору вже наявним та розглянутими у господарському суді Запорізької області (справи №№ 908/1236/21, 908/1630/21, 908/2026/21, 908/2021/21, у тому числі між тими ж сторонами, за якими представником позивача був адвокат Кравцов А.В., що свідчить про те, що  підготовка та складання позовної заяви по даній справі не потребувала затрат значного часу, а саме 3 години, внаслідок чого, суд обмежив розмір витрат на правову допомогу в цій частині до розумного - 1500 грн. за 1,5 годин, з розрахунку за 1 год./1000 грн.
При цьому, судом враховано, що час витрачений на направлення позовної заяви до суду, не належить до робіт безпосередньо пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, а тому  їх включення до часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги є  безпідставним.
Крім того, суд вважав завищеними витрати позивача на правову допомогу з представництва у господарському суді Запорізької області з розгляду справи №    908/2023/21    у загальному розмірі 15 000,00 грн., оскільки тривалість усіх судових засідань в яких приймав участь представник позивача - адвокат Кравцов А. В. у справі №    908/2023/21    склала менше 2 годин.
Згідно  із правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, який викладено у постанові від 01.08.19 у справі № 915/237/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на вищезазначені обставини, господарський суд першої інстанції  дійшов обгрунтованого висновку про те, що заявлена  позивачем  до стягнення сума витрат на оплату правничої допомоги є завищеною, неспівмірною  зі складністю  цієї справи, обсягом наданих  адвокатом послуг та виконаних робіт та становить надмірний  тягар для відповідача, що суперечить принципу  розподілу витрат, а тому  вирішив покласти  на відповідача витрати позивача на правову допомогу у сумі 10 500,00 грн. 
На думку  колегії суддів, визначена судом сума витрат на адвокатські послуги у розмірі 10 500 грн. не виходить за розумні межі визначення гонорару, є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на їх виконання, та обсягом наданих адвокатом послуг.
Посилання апелянта на те, що зменшуючи розмір витрат на правову допомогу, суд не врахував висновки ВС у справах №№ 910/7586/19,300/3178/20 та ін., не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки, обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо на предмет їх відповідності статті 129 ГПК України, не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, господарський суд першої інстанції  всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі  обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, що у відповідності до статті  276 ГПК України є підставою  для залишення апеляційної скарги без задоволення, а  додаткового рішення суду- без змін.
Щодо  клопотання   позивача  про стягнення на його користь витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає наступне.
24.02.2022 року позивач звернувся  із клопотанням, у якому, у тому  числі, просив стягнути на його користь витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції  у сумі  15 000 грн.  із розрахунку 2000 грн. за годину роботи адвоката із підготовки  та направлення апеляційної скарги, клопотання про долучення додаткових доказів.
Так, матеріали справи містять договір № 17-10/20  від 07.10.2020 року про надання правової допомоги, за умовами якого  Адвокатське об`єднання представляє інтереси Клієнта  в  судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, та договір № 22-10/20 від 22.10.2020 року про співробітництво між Адвокатським об`єднаням «Лохматов і партнери»  та Адвокатом Кравцовим А.В., відповідно до якого, Адвокатське об`єднання за необхідності залучає адвоката до виконання укладених Адвокатським об`єднанням договорів про надання правової допомоги Адвоката.
Умовами Договору № 17-10/20  від 07.10.2020 року про надання правової допомоги визначено, що за надання юридичної допомоги Клієнт  зобов`язується  виплатити гонорар Адвокатському об`єднанню в розмірі, погодженому сторонами та оформленому  окремою письмовою  угодою.
Згідно з частиною третьою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Проте, у порушення  вимог ст. 126 ГПК України,    клопотання   позивача про   стягнення витрат  за розгляд справи в суді апеляційної інстанції не містить  ані опису виконаних робіт,  ані  розміру здійснених витрат, необхідних для надання правової допомоги,  ані   фактичне  понесення цих витрат та їх  розмір.
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Розмір  понесених втрат на правову допомогу підлягає доведенню  в загальному порядку, а тому, оскільки відсутні належні та допустимі докази понесених  позивачем  витрат  за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, та розмір  цих витрат, колегія   суддів вважає за необхідне відмовити у  їх стягненні з відповідача.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -       
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця Ваніна Сергія Івановича - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2021  у справі №908/2023/21 - залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.
Відмовити Фізичній особі-підприємцю Ваніну Сергію Івановичу у стягненні витрат  на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                                       О.В.Березкіна   

Суддя                                                                                            О.Г.Іванов

          Суддя                                                                                            С.Г.Антонік