Справа № 137/13/22 
Провадження № 33/801/254/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Не погодившись з цією постановою, 28 лютого 2022 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Сільченко О.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції виніс постанову без ОСОБА_1 та його захисника, які не змогли прибути до суду через оголошену повітряну тривогу. Крім того, при складанні протоколів було допущено помилки, зокрема, не вказано, яке пошкодження майна спричинили дії ОСОБА_1 . Також апелянт вказує, що відео, надане працівниками поліції не містить відмови підзахисного від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, крім того, він не керував автомобілем. 
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, однак, не наводить жодних доводів в обґрунтування цього клопотання. 
Відповідно до статті 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
На думку апеляційного суду у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки апелянтом не пропущено строк на подання апеляційної скарги. Так, оскаржувана постанова винесена 09 березня 2022 року, а десятий день на її оскарження припадає на 19 березня, що був вихідним днем (субота), відтак, подавши апеляційну скаргу 21 березня (понеділок), тобто у перший робочий день після вихідних, адвокат Сільченко О.В. не порушив строки на оскарження постанови суду першої інстанції. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 122-4 КУпАП закріплено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 029120 від 22 грудня 2021 року, складеного інспектором з РПП СПД №1 ВП №3 лейтенантом поліції Швець В.В., 22 грудня 2022 року в с. Новоселиця Вінницького району по вул. Жовтневій, 26 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на паркан та поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП (а. с. 25).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 029119 від 22 грудня 2021 року, складеного інспектором з РПП СПД №1 ВП №3 лейтенантом поліції Швець В.В., 22 грудня 2022 року в с. Новоселиця Вінницького району по вул. Жовтневій, 26 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням і здійснив наїзд на паркан, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 41).
З фотографій, наданих захисником ОСОБА_1 - адвокатом Сільченком О.В., вбачається звалення стовпа біля паркану будинковолодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 . Теж саме зафіксовано на наданому Сільченком О.В. відеозаписі(а. с. 58-60).
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , рапортом поліцейського ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, складеного поліцейським ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Антонюк Н.В. підтверджуються факти скоєння порушення ОСОБА_1 за вказаних вище обставин правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна ОСОБА_2 , а саме наїзд на кілок огорожі та збиття каменю, який знаходився перед огорожею, після чого він залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний ( а. с. 7, 8, 29, 30, 31, 43, 44, 45, 46). 
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність фактів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,124 КУпАП.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 029118 від 22 грудня 2021 року, складеного інспектором з РПП СПД №1 ВП №3 лейтенантом поліції Швець В.В., 22 грудня 2022 року в с. Новоселиця Вінницького району по вул. Жовтневій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від грудня 2021 року ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а. с. 3). 
Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного інспектором з РПП СПД №1 ВП №3 лейтенантом поліції Швець В.В., ОСОБА_1 відмовився від огляду у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. (а.с. 4). 
Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 перебував у автомобілі, на вимогу поліції проїхати на місце ДТП просить, щоб поліцейські їхали, а він пройде за ними пішки. Згодом ОСОБА_1 втік (а.с. 11). 
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Статтею 266 КпАП України в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Як видно з протоколів про адміністративне правопорушення серії БР № 029118, №029119, №029120 від 22 грудня 2021 року, ОСОБА_1 відмовився від їх підписання та не надавав жодних пояснень. Будь-яких зауважень чи заперечень щодо змісту протоколів він не надав, клопотань не заявляв. 
Доводи апеляційної скарги щодо вчинення перешкод у доступі до участі в судовому засіданні ОСОБА_1 та Сільченко О.В. апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при призначенні дати та часу справи суду не було відомо про оголошення тривоги в цей час та відповідно не могло бути враховано неможливість явки учасників справи до суду. Втім розгляд справи відбувся вже після відбою повітряної тривоги, що підтверджується наданим адвокатом Сільченком О.В. витягом з скриншоту з чату «Суспільне Вінниця» (а.с.76). 
Крім того, відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Оскільки ОСОБА_1 та Сільченко О.В. були повідомленні належним чином про час та дату судового розгляду, призначеного на 09 березня 2022 року, що підтверджується розпискою (а.с.67), змогли надати суду пояснення та заявити клопотання у судовому засіданні, яке відбулося раніше, апеляційний суд не вбачає процесуальних порушень судом першої інстанції при закінченні розгляду справи без учасників справи. 
Матеріалами справи спростовуються доводи апелянта про відсутність відомостей про пошкодження майна у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки у протоколі серії БР № 029119 від 22 грудня 2021 року вказано про здійснення наїзду на паркан, що і є свідченням його пошкодження. 
Доводи апелянта про те, що водій не керував автомобілем суд вважає необґрунтованими, оскільки з відеозапису з боді камери працівника поліції видно, що розмова між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувалась коли той сидів в автомобілі. Жодних доводів про те, що він не керував автомобілем ОСОБА_1 в розмові не наводив та не заперечував проти вчинення ним наїзду на паркан ОСОБА_2 . 
Крім того, суд вважає доведеними належними та допустимими доказами вчинення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 навіть за відсутності відеозапису цього факту, оскільки при незгоді з відомостями, викладеними у протоколі, останній міг зазначити про це в полі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак цього не зробив. 
Решта доводів апелянта зводяться до переоцінки доказів та особистої образи на головуючого суддю суду першої інстанції адвокатом Сільченком О.В., однак висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 09 березня 2022 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         О. В. Ковальчук